ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

02 квітня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 746/474/20
Головуючий у першій інстанції – Ходіч В. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/597/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді Бобрової І.О.,
суддів: Висоцької Н.В.,  Шитченко Н.В.,

за участю секретаря – Шкарупи Ю.В.,  

сторони: 

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі,

місце постановлення рішення судом першої інстанції – смт Срібне Чернігівська область, 
дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції – 08.02.2021,

                                           В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просив:
- розірвати договір оренди землі, серія та номер б/н, від 14.11.2011, укладений між гр. ОСОБА_2 та СТОВ «Дружба-Нова» щодо земельної ділянки площею 9,0071 га, кадастровий номер 7425155400:05:001:0190;
- скасувати рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки під кадастровим номером 7425155400:05:001:0190 загальною площею 9,0071 га, що розташована на території Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, проведеної 09.12.2015, номер запису про інше речове право 12434824;
- припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7425155400:05:001:0190, загальною площею 9,0071 га, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис № 12434824 від 09.12.2015;
- стягнути з відповідача 17942,12 грн заборгованості по орендній платі, 578,51 грн інфляційних втрат, 684,26 грн 3% річних;
- стягнути судові витрати у розмірі 1681,60 грн та витрати на правову допомогу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2011 між його бабусею ОСОБА_2 та СТОВ «Дружба-Нова» було укладено договір оренди землі та 02.01.2015 додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого 04.12.2012 у  Відділі Держкомзему у Срібнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис. Згідно з вказаним договором відповідачу було передано в оренду земельну ділянку площею 9,01 га, розташовану на території Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 7425155400:05:001:0190. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2017 позивачу перейшло право власності на земельну ділянку, яка знаходиться в оренді відповідача, але відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за 2018 та 2019 роки, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою.

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції від 29.01.2021 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути судові витрати.
Скаржник вказує, що умовами договору оренди землі, а саме п.4.2 договору у новій редакції, що прийнята згідно з додатковою угодою від 02.01.2015, передбачено, що орендна плата сплачується орендарем на користь орендодавця, у тому числі поштовим переказом. В судовому засіданні встановлено, що орендна плата за 2017 рік СТОВ «Дружба-Нова» була сплачена ОСОБА_1 шляхом поштового переказу, що ще раз підтверджує той факт, що відповідач мав у своєму розпорядженні всю необхідну для виконання свого зобов`язання інформацію. А тому висновок суду першої інстанції, що «позивач до відповідача за належною до виплати суми орендної плати не звертався, не повідомляв своїх персональних даних та не подавав документів, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання за договором оренди» не відповідає дійсності. 
Скаржник посилається на усталену практику з даного питання, висловлену в постановах Верховного Суду  від 17.06.2020 у справі № 615/1499/17, від 23.12.2020 у справі № 498/682/18, у постанові Верховного Суду Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі № 183/262/17.
Також скаржник вважає за необхідне зазначити, що позиція суду щодо того, що позивач не звертався до відповідача з вимогою виплатити орендну плату та ухилявся від її отримання є необґрунтованою, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами. Крім того, у випадку ухилення орендодавця від отримання орендної плати, орендар, відповідно до ч.1 ст.537 ЦК України, не був позбавлений можливості виконати свій обов`язок шляхом внесення належної з нього орендної плати за 2018-2019 роки на депозит нотаріусу (нотаріальної контори), однак таких дій не вчинив.
На думку скаржника, висновки суду щодо не звернення позивача до відповідача з листом про зміну персональних даних орендодавця не відповідають обставинам справи. У цивільній справі № 742/1146/18 за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Дружба-Нова» про розірвання договору оренди землі було встановлено, що ОСОБА_1 10.11.2017 на адресу відповідача направляв лист, у якому повідомив, що він отримав у власність дану земельну ділянку та про намір самостійного обробітку землі, зазначений лист містив всі необхідні персональні дані позивача, лист отримано відповідачем 14.11.2017. Також встановлено, що орендар сплатив орендодавцю орендну плату за 2017 рік шляхом поштового переказу.  Сам орендар не заперечує про існування заборгованості, не оспорює її розмір.
Позивач також звертає увагу на те, що обставини за його позовною вимогою про стягнення суми заборгованості по орендній платі не досліджувалися.
Посилається на порушення норм процесуального права, зокрема, що відзив на позову заяву відповідачем подано з порушенням строку, встановленого судом. Клопотання про розгляд справи без участі відповідача було подано лише на одне засідання. Інших клопотань не надходило. 

СТОВ «Дружба-Нова» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін, вважаючи його законним, обґрунтованим та прийнятим із з`ясуванням всіх обставин справи. 
Так, Товариство зазначає, що клопотання про витребування у Срібнянського районного суду Чернігівської області цивільної справи № 742/1146/18 за позовом ОСОБА_1 до СТОВ "Дружба-Нова" про розірвання договору оренди землі не піддягало задоволенню, вказуючи, що позивач мав можливість самостійно звернутися до суду і отримати дану справу для ознайомлення, зняти копії, але ні позивач, ні його представник не скористалися даною можливістю ні під час підготовки позову, ні під час його розгляду, ні під час підготовки апеляційної скарги.
Жодних доказів виплати відповідачем позивачу орендної плати у 2017 та 2020 роках не було надано а ні до суду першої інстанції, а ні до суду апеляційної інстанції, тому дане твердження є безпідставним і не обґрунтованим. Дане питання не досліджувалося в суді першої інстанції, адже жодних доказів чи клопотань з цього приводу позивач не заявляв, а виплата орендної плати за 2017 і 2020 роки взагалі не є предметом позову.
Позивач не звертався до відповідача і не повідомляв йому всі передбачені законом дані.
Щодо невнесення коштів на депозит нотаріуса, то відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 у справі № 709/1089/17: «Внесення належних із боржника кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса на підставі ст.537 ЦК України є правом, а не обов`язком боржника».
Позивач не звертався за отриманням орендної плати, не повідомляв свої персональні дані, не повідомив про право власності на земельну ділянку, на телефонні дзвінки з приводу дізнання про зручний спосіб отримання орендної плати позивач відповідав категоричною відмовою від її отримання, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості належним чином виконати своє зобов`язання за Договором оренди.
Відповідач заперечує і проти стягнення процентів за час прострочення, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 19.04.2017 у справі № 6-546цс17.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним приписам Закону рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 до відповідача за належною до виплати сумою орендної плати не звертався, не повідомляв своїх персональних даних Орендарю та не подавав оригіналів і копій відповідних документів для внесення таких даних до бази персональних даних «ОРЕНДОДАВЦІ», у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості виконати своє зобов`язання за договором оренди. Умовами спірних договорів було передбачено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату, а орендодавець не вчинив дій передбачених умовами договору щодо надання уточненої інформації у зв`язку зі зміною персональних даних, а тому немає підстав вважати, що право позивача на своєчасне отримання орендної плати було порушене з вини відповідача, у зв`язку з чим судом не встановлено правових підстав для розірвання договору оренди землі.

Колегія суддів не може погодитися із зазначеними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено наступні  обставини та факти.
14.11.2011 року між ОСОБА_2 та СТОВ «Дружба-Нова» був укладений договір оренди землі, об`єкт оренди – земельна ділянка площею 9,01 га, у тому числі - рілля 9,01 га, розташована на території Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, цільове призначення – для здійснення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: 7425155400:05:001:0190, зареєстрованого 04 грудня 2012 року у Відділі Держкомзему у Срібнянському районі за № 742510004004596, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис. Строк дії договору складав сім років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 41377,74 грн. Річна орендна плата за використання об`єкта оренди встановлена в розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки і складає 2068,89 грн (а.с.28-30). 
Додатковою угодою від 02.01.2015 до договору оренди землі, укладеною між ОСОБА_2 та СТОВ «Дружба-Нова» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 90751,48 грн, строк дії договору пролонговано до 03.12.2029. Орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена за погодженням сторін у розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки (90751,48 грн - станом на 2015 рік), що в грошовому виразі складає 6352,60 грн (а.с.33-35). 
Державна реєстрація права оренди земельної ділянки здійснена 09.12.2015 (а.с.42).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , 1926 року народження, померла.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31.10.2017, посвідченого державним нотаріусом Прилуцької міської державної нотаріальної контори Чернігівської області Домашенко Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-3037, онук померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Сокиринської сільської ради Срібнянського району 06.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 29, успадкував право власності на земельну ділянку площею 9,0071 га, яка розташована за адресою: Чернігівська область, Срібнянський район, Дігтярівська селищна рада, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки: 7425155400:05:001:0190 (а.с.8).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.09.2020 № 222538964, 31.10.2017 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 7425155400:05:001:0190, цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).
Отже позивач, як власник земельної ділянки, яка перебуває в оренді СТОВ «Дружба-Нова», має право на отримання орендної плати, проте за 2018-2019 роки її не отримував, що відповідачем не заперечується.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Отже, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється  з урахуванням індексів інфляції тільки тоді, коли договором не зазначено інші умови.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.
Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Пунктом 12.3. Додаткової угоди встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до пункту 12.4. – розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно із частиною четвертою статі 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада  2018 року у справі № 912/1385/17 зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Укладеними між сторонами договором оренди від 14.11.2011 та додатковою угодою до нього від 02.01.2015 передбачено, що орендна плата за користування об`єктом оренди сплачується орендарем на користь орендодавця шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця або поштовим переказом (п.4.2. Додаткової угоди). Орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на користь орендодавця щорічно, в строк до 30 грудня року, за поточний календарний рік оренди (п.4.4. Додаткової угоди).

Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора.

Матеріали справи не містять даних про вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки та розмірах, передбачених умовами договору оренди, зокрема, шляхом видачі готівкових коштів через касу орендаря або шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця або поштовим переказом або шляхом внесення належних орендодавцю грошей у депозит нотаріуса.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що орендодавець не вчиняв дій для отримання орендної плати з орендаря, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі з підстав несплати орендної плати, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Крім того з матеріалів цивільної справи № 742/1146/18, які були досліджені під час розгляду даної справи, вбачається, що ОСОБА_1 заявою від 10.11.2017 повідомляв СТОВ «Дружба-Нова» про те, що він успадкував спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_2 (а.с.14 цивільної справи № 742/1146/18), яку орендар отримав 14.11.2017, про що свідчить інформація з офіційного інтернет-сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с.16 цивільної справи № 742/1146/18). В наступній заяві від 15.01.2018 на ім`я директора СТОВ «Дружба-Нова» ОСОБА_1 просить в строк до 01.02.2018 переглянути істотну умову договору оренди земельної ділянки, а саме збільшити розмір орендної плати до 21% від вартості землі (а.с.17 цивільної справи № 742/1146/18). Цей лист відповідач отримав 24.01.2018, що підтверджується інформацією з офіційного інтернет-сайту УДППЗ «Укрпошта» (а.с.19 цивільної справи № 742/1146/18). 

Вказані обставини були встановлені рішенням Срібнянського районного суду від 13.09.2018 у справі № 742/1146/18 за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «Дружба-Нова» про розірвання договору оренди (а.с.132). В силу ст.82 ч.5 ЦПК України не підлягають доказуванню.

З матеріалів вказаної цивільної справи № 742/1146/18 вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 відповідачем СТОВ «Дружба-Нова» 29.11.2017 був направлений  поштовий переказ № 3877 на суму 9585,20 грн, який виплачений адресату 29.11.2017 під особистий розпис (а.с.22 цивільної справи № 742/1146/18). З відзиву від 04.05.2018 на позовну заяву ОСОБА_1 відповідач  СТОВ «Дружба-Нова» вказував на обізнаність щодо зміни орендодавця з померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , отримання останнім свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМТ №812329 від 31.10.2017, та переходу до останнього всіх прав та обов`язків за договором оренди від 14.11.2011 з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 02.01.2015. Крім того стверджував щодо належного виконання орендарем умов договору, в тому числі щодо виплати орендної плати, "що підтверджує позивач в своєму позові" (а.с.27 цивільної справи № 742/1146/18).

Зазначені докази мають суттєве, виключне значення для правильного вирішення даної справи, вони частково обговорювалися в судовому засіданні в суді першої інстанції і тому враховуються колегією апеляційного суду.
Ці докази та встановлені у справі № 742/1146/18 обставини спростовують  доводи відповідача щодо його необізнаності стосовно особи нового орендодавця та неможливості вчасної сплати орендної плати. 
Здійснення відповідачем сплати позивачу орендної плати за 2017 рік шляхом направлення поштового переказу через Укрпошту та дві заяви на ім`я керівника відповідача підтверджує факт повідомлення позивачем орендаря - СТОВ «Дружба-Нова» про зміну власника орендованої земельної ділянки .
Крім того, відповідач, як податковий агент, що несе тягар утримання податків з доходу орендодавця від орендної плати, зобов`язаний був сплатити ПДФО з доходу фізичної особи - спадкодавця за останній податковий період, який закінчується днем, на який припадає смерть такого платника податку (пп. 162.3 ПКУ).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) викладена наступна правова позиція: «Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі – «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. 

Таким чином, достовірно встановлено, що позивач повідомив СТОВ «Дружба-Нова» про зміну орендодавця, а оскільки відповідачем, якого своєчасно повідомлено про зміну власника орендованої ним земельної ділянки, систематично порушувалися взяті на себе за договором оренди землі зобов`язання щодо сплати орендної плати, договір підлягає розірванню судом на підставі частини другої статті 651 ЦК України (істотні порушення умов договору) та частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», зі стягненням на користь позивача заборгованості з орендної плати за 2018-2019 роки.

Позовні вимоги про припинення права оренди земельної ділянки задоволенню не підлягають з огляду на те, що відповідно до ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. 
Таким чином право оренди після розірвання договору припиняється в силу Закону.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази нарахування позивачу та здійснення йому переказу орендної плати за 2018-2019 роки.  
Визначаючи розмір орендної плати, суд апеляційної інстанції виходить з того, що договором оренди від 14.11.2011 та додатковою угодою до нього від 02.01.2015 передбачена індексація орендної  плати, а не нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( постанова КГС ВС від 16 березня 2020 року у справі № 922/1658/19).
Враховуючи вказане вище, орендна плата за 2018 рік складає 8914,16 грн (6352,6 х 112,4 =7140,32; 7140,32 х113,7 =8118,54; 8118,54 х109,8 =8914,16), а за 2019 рік – 9279,64 грн (8914,16х 104,1 =9279,64).  Однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення за 2019 рік сума 8971,06 грн, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути орендну плату за 2018 рік – 8914,16 грн, а за 2019 – 8971,06 грн. Разом - 17885,22 грн (8914,16 +8971,06 =17885,22).

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач на підставі ч.2 ст.625 ЦК України просив стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 578,51 грн та 3% річних у сумі 684,26 грн.
Надаючи оцінку розрахункам позивача, колегія суддів вважає, що з врахуванням визначеної вище суми до стягнення, вказані розрахунки підлягають корегуванню.
Так, 3% річних від суми 17885,22 грн (8914,16 (за 2018 рік) +8971,06 (за 2019 рік)) з 2019 по 01.10.2020 складає 536,56 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Інфляційні втрати  від суми 8914,16 грн (орендна плата за 2018 рік) в 2019 році склали 365,48 грн, а за дев`ять місяців 2020 року ці втрати склали 469,6 грн (орендна плата за 2018-2019 роки). Загалом 835,08 грн. Однак, оскільки позивачем заявлено до стягнення 578,51 грн інфляційних втрат, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 578,51 грн інфляційних втрат в межах позовних вимог. 
Загальна сума до стягнення складає 19000,29 грн (17885,22 +536,56 +578,51).

В задоволенні решти позовних вимог майнового характеру належить відмовити.

Згідно з статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
З огляду на те, що позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора є похідною від вимоги про розірвання договору оренди, вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги майнового характеру, що заявлені позивачем задоволені на 99 % (19000,29 х 100 : 19204,89). Позивачем сплачено 4204 грн (1681,6 грн при подачі позову та 2522,4 грн за подачу апеляційної скарги).  На підставі ст.141 ЦПК України з СТОВ «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 належить стягнути 4161,96 грн  на повернення судового збору за розгляд справи в суді першої (а.с.1) та   апеляційної інстанцій (а.с.88).

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п.1, 381-384, 389,390 ЦПК України,

                                 П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2021 року-  скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» про розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі задовольнити частково.

Розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 7425155400:05:001:0190, розміром 9,0071 га, укладений 14 листопада 2011 року між ОСОБА_2 (спадкоємцем якої є ОСОБА_1 ) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова», зареєстрований у Відділі Держкомзему у Срібнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 грудня 2012 року за  № 742510004004596.

Скасувати рішення про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки під кадастровим номером 7425155400:05:001:0190 загальною площею 9,0071 га, що розташована на території Дігтярівської селищної ради Срібнянського району Чернігівської області, проведеної 09 грудня 2015 року.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова»   на користь ОСОБА_1 заборгованість за орендною платою в розмірі 17885,22 грн., інфляційні втрати у розмірі 578,51  грн, 3% річних у розмірі  536,56 грн, а всього 19000,29 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 -  відмовити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» на користь ОСОБА_1 4161,96 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в суді першої та апеляційної інстанцій.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова». ЄДРПОУ 31333767. Місцезнаходження: вул. Комарова, 59, смт Варва Чернігівська область, 17600

Судді Чернігівського апеляційного суду   

                                                                                          І.О.Боброва
                                                                                                                       
                                                                                          Н.В.Висоцька

                                                                                          Н.В.Шитченко  

Повний текст постанови складений 05.04.2021