П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 523/9459/16-а	

Категорія: 112010201                                                                                                        Головуючий в 1 інстанції: Аліна С. С.  
                                                                                                                                      Час і місце ухвалення: м. Одеса 
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г
при секретарі –  Поварчук В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства “Одесахарчореммаш” на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області  про визнання неправомірним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси з адміністративним позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №47 від 16.06.2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; 
зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш» з 01.08.1990 року по 31.03.2002 року; 
зобов`язати Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м.Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02 травня 2016 року.
В обґрунтування позову зазначалось, що 05.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського ОУПФУ в м. Одесі  із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1). Рішенням № 47 від 16.06.2016 року, Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 у зв`язку з тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж (10 років).
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі про визнання неправомірним рішення про відмову у перерахунку пенсії, про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №47 від 16.06.2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш» з 01.08.1990 року по 31.03.2002 року.
Зобов`язано Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку № 1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02 травня 2016 року.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі подало апеляційну скаргу, в якій зазначало про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з`ясування не всіх обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 5 квітня 2017 року залишено без змін.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції 19 грудня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Одесахарчореммаш» звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на вказане рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не має необхідного стажу для  призначення йому пільгової пенсії, оскільки позивач згідно штатного розпису працював майстром цеху лиття тільки у період з 03.10.1991 року по 01.10.1994 року, а з 01.10.1994 року був переведений на посаду начальника механо-збірного цеху, на якій пропрацював до звільнення. При цьому вказує, що довідка № 197 не може вважатися належним доказом, оскільки довідка є недостовірною, так як у ній відображено період роботи по 29.03.2002 року, в той час коли сама довідка датована 2000 роком. При цьому також вказав, що записи в трудовій книжці не відповідають відомостям штатних розписів та наказів, та в трудову книжку помилково не внесено записи про переведення позивача у 1994 році на посаду начальника МСЦ.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2020 року поновлено Публічному акціонерному товариству «Одесахарчореммаш» строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року по справі №523/9459/16-а.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» залишено без розгляду. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірним рішення про відмову у перерахунку пенсії, про зобов`язання вчинити певні дії - закрито.
Не погодившись з рішення суду апеляційної інстанції ПАТ «Одесахарчореммаш» подало касаційну скаргу.
Постановою Верховного Суду  від 17 березня 2021 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Одесахарчореммаш» - задоволено частково.
Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року - скасовано.
Справу направлено до П`ятого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2021 року апеляційну скаргу прийнято до свого провадження та справу призначено до розгляду на 25.05.2021 року.
Суд не надає оцінки, як щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, позаяк це питання вирішено ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2020 року по даній справі.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 01.08.1990 року працював на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш». Згідно наказу №17 від 15.06.2001 року, відповідно до атестації робочих місць, професія майстра літейної дільниці відноситься до Списку№1.
Відповідно до наказу №13 від 29.03.2002 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника механіко-збірного цеху.
З письмової довідки ВАТ «Одесхарчореммаш» №18 від 08.05.2007 року вбачається, що за період з 01.08.1990 року по 01.04.2002 року ОСОБА_1 має стаж 11 років 8 місяців, на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш», що передбачено Списком 1 розділу ХІ.
Відповідно до письмової довідки ВАТ «Одесхарчореммаш» №197 від 10.10.2006 року, за період з 01.08.1990 року по 01.04.2002 року ОСОБА_1 має стаж 11 років 8 місяців, на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш», що передбачено Списком 1 розділ ХІ.
Наказом ВАТ «Одесхарчореммаш» №102 від 29.12.1995 року затверджено результати атестації робочих місць по умовам праці.
З письмової довідки ВАТ «Одесхарчореммаш» №197 від 10.10.2006 року вбачається, що атестація робочих місць проведена в 1995 році діє п`ять років вперед та п`ять років назад відповідно до роз`яснень Заступника міністра ОСОБА_2 та головного державного експерта умов праці України ОСОБА_3 від 16.12.1999 року від 01-3/2586-02-6.
Наказом ВАТ «Одесхарчореммаш» №17 від 15.06.2001 року продовжено строки атестації робочих місць по умовам праці.
Наказом ВАТ «Одесхарчореммаш» №8 від 11.02.2002 року проведено атестацію робочих місць по умовам праці, правильності застосування списків виробництв.
Наказом ВАТ «Одесхарчореммаш» №11 від 04.06.2003 року змінено позиції проведеної атестації робочих місць по умовам праці.
05.05.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (за Списком №1).
Рішенням №47 від 16.06.2016 року Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №1 у зв`язку з тим, що у нього відсутній необхідний пільговий стаж (10 років) .
Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що посада ОСОБА_1 , яку він займав у період роботи з 1 серпня 1990 року по 31 березня 2002 року підпадає під список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи по Списку №1 період роботи на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш» з 01.08.1990 року по 31.03.2002 року,  призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком по Списку №1 відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02 травня 2016 року.
Надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
За змістом п. 8 цього ж Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються Список №1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР.
Пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до списку № 1, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за списком № 1 та результатами проведення атестації робочих місць.
Як вбачається з матеріалів справи, записами в трудовій книжці НОМЕР_2 на ім`я позивача підтверджується, що ОСОБА_1 у період з 1 серпня 1990 року по 31 березня 2002 року працював на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш».
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записі у ній ВАТ «Одесхарчореммаш» від 8 травня 2007 року № 18 та довідкою про уточнюючий особливий характер роботи чи умов праці, необхідний для призначення пільгової пенсії від 10 жовтня 2006 року № 197 підтверджено факт роботи позивача у період 1 серпня 1990 року по 31 березня 2002 року на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва, яка передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Записами в трудовій книжці на ім`я позивача та довідками ВАТ «Одесхарчореммаш» підтверджено, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді віднесеній до списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах складає 11 років 8 місяців.
Як вбачається з довідки ВАТ «Одесхарчореммаш» від 10 жовтня 2006 року № 197 атестація робочих місць проведена в 1995 році діє п`ять років вперед та п`ять років назад відповідно до роз`яснень заступника міністра ОСОБА_2 та головного державного експерта умов праці України ОСОБА_3 від 16 грудня 1999 року № 01-3/2586-02-6.
Посада «майстер кокільно-заливальної дільниці» передбачена списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Радою Міністерств СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 та списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наданими документами підтверджується пільговий стаж роботи ОСОБА_1 у період з 1 серпня 1990 року по з1 березня 2002 року на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у ВАТ «Одесхарчореммаш» та необґрунтованість відмови пенсійного органу у зарахуванні вказаного періоду роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Доводи апелянта, що позивач не має необхідного стажу для призначення йому пільгової пенсії, оскільки позивач згідно штатного розпису працював майстром цеху лиття тільки у період з 03.10.1991 року по 01.10.1994 року, а з 01.10.1994 року був переведений на посаду начальника механо-збірного цеху, на якій пропрацював до звільнення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки такі не підтверджені належними доказами.
Так, штатний розпис наданий апелянтом не є тим документом, який підтверджує наявність або відсутність трудового стажу у позивача або переведення його на іншу посаду, оскільки позивач міг тимчасово виконувати певні обов`язки. Доказів переведення позивача на іншу посаду (наказу) матеріали справи не місять та апелянтом до суду не надано. Зокрема, записами в трудовій книжці, яка відповідно до пункту 1 Порядку № 637, передбачено, є основним документом, що підтверджує стаж роботи, підтверджено період роботи позивача на посаді майстра кокільно-заливальної дільниці ливарного виробництва у період з 1 серпня 1990 року по 31 березня 2002 року, а отже доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Щодо твердження апелянта, що довідка № 197 не може вважатися належним доказом, оскільки є недостовірною, так як у ній відображено період роботи по 29.03.2002 року, в той час коли сама довідка датована 2000 роком, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки довідка № 197, яка міститься в матеріалах справи датована 10.10.2006 року.
Доводи ж апелянта що довідка № 197 апелянтом не складалася, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки така є чинною, а правомірність та належність видачі такої довідки не є предметом спору у даній справі. 
В свою чергу апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що довідки є недійсними та недостовірними, оскільки зазначені довідки видані уповноваженим на те органом, на підставі первинних документів та не визнана недійсною в судовому порядку.
Зазначення апелянтом, що записи в трудовій книжці не відповідають відомостям штатних розписів та наказів, та в трудову книжку помилково не внесено записи про переведення позивача у 1994 році на посаду начальника МСЦ, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки наказу про переведення на іншу посаду, на підставі якого могло би бути внесено запис у трудову книжку матеріали справи не містять.
Крім того,  у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги  висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення.
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства “Одесахарчореммаш” залишити без задоволення.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2016 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
                                            
                                                                    Повний текст постанови складено та підписано 10 червня 2021 року . 

Головуючий суддя:                                                                                            О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                                 А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                                 І. Г. Ступакова