УХВАЛА

13 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  922/3327/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Мамалуй О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Харківської області
у складі судді Калініченко Н. В.
від 17.02.2020 та
на постанову Східного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Бородіна Л. І., Здоровко Л. М., Лакіза В. В.
від 16.03.2021

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Красноградське підприємство теплових мереж 
про стягнення 280 144,39 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Красноградського підприємства теплових мереж про стягнення коштів у сумі 280 144,39 грн, у тому числі: пеня у сумі 123 284,58 грн, 3% річних у сумі 77 900,71 грн та інфляційні втрати у сумі 78 959,10 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі № 922/3327/19 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з Красноградського підприємства теплових мереж на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 20 089,69 грн 3% річних та 102 470,18 грн пені.

Постановою від 16.03.2021 Східний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі № 922/3327/19 в частині задоволення позову щодо стягнення пені у розмірі 13 659,43 грн, 3% річних у розмірі 2 573,28 грн та відмови у стягненні інфляційних втрат у розмірі 18 748,42 грн. Прийняв в цій частині нове рішення, яким відмовив у стягненні пені у розмірі 13 659,43 грн, 3% річних у розмірі 2 573,28 грн і задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 18 748,42 грн інфляційних втрат. В решті рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі № 922/3327/19 залишив без змін. Абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 у справі № 922/3327/19 виклав в такій редакції: "Стягнути з Красноградського підприємства теплових мереж (63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Соборна, 47, ідентифікаційний код 32464827) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 88 810,75 грн пені, 17 516,41 грн 3% річних, 18 748,42 грн інфляційних втрат та 1 876,13 грн судового збору". 

12 квітня 2021 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 922/3327/19.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.  

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.

Предметом спору у цій справі є стягнення 280 144,39 грн, що менше, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 (1 135 000,00 грн).

В касаційній скарзі Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підставою касаційного оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 у справі № 922/3327/19 визначає пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та викладає обставини справи, обґрунтування того, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та порушення процесуального права під час ухвалення оскаржених судових рішень. 

Натомість норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

З огляду на зазначене в касаційній скарзі Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить врахувати, що застосування Постанови Кабінету Міністрів України № 256 та алгоритм здійснення розрахунків у зв`язку із здійсненням оплати за поставлений природний газ кількома способами має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, а також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників даного ринку. 

При цьому скаржником не обґрунтовано виняткове значення цієї справи для нього як учасника справи, а також як саме результати вирішення цієї справи впливають на регулювання відносин на ринку природного газу та на фінансовий стан підприємств - учасників даного ринку. Крім того, доводи скаржника не містять обґрунтувань про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не містить належних обґрунтувань для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктом "а" та "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України. Отже відсутні підстави для перегляду у касаційному порядку справи з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/3327/19 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.03.2021.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 14 аркушах (в тому числі платіжне доручення № 0000016749 від 09.04.2021 про сплату 4 617,52 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                        Н. М. Губенко

Судді                                                                                                    С. В. Бакуліна

                                                                                                                     О. О. Мамалуй