Ухвала
Іменем України 
11 травня 2021року
м. Київ
справа № 334/205/20
провадження № 51-2301ск 21
Верховний Суд у складі колегії суддів першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 4 лютого 2021 року,
 
встановив:
 
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
На підставі статті 72 КК в строк покарання зараховано термін його попереднього ув`язнення з 19 листопада 2019 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 4 лютого 2021 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року залишено без зміни.
 
У касаційній скарзі захисник  просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до частин 2, 3, 4  статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування, визначених у статті 438 КПК, а також вимоги, які відповідають змісту статті 436 КПК.
Так, відповідно до частини 1 статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник  фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Крім того, захисник в обґрунтування своєї позиції вказує на порушення кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, при цьому надає доказам іншої оцінки та вказуючи на їх недопустимість у своїй касаційній скарзі не зазначає, яких саме помилок допустили суди при дослідженні таких доказів та який вплив вони мають на оскаржувані судові рішення.
 
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанції при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
Враховуючи наведене та керуючись статтею 5, частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2020 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 4 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху, надавши п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                            ОСОБА_3