КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
14 червня 2021року
 
м. Київ
 
справа №756/5775/21
 
провадження № 33/824/2842/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді Кравець В.А.
 
за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 - Дворник Наталії Іванівни
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року у складі судді Жука М.В.,
 
якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн,  -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Судом установлено, що 28 березня 2021 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1   по АДРЕСА_1 , допустив роботу літнього майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року та доручення КМДА №10 від 17 березня 2021 року, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 25 травня 2021 року, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.
 Апеляційну скаргу мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Звертає увагу суду на те, що у протоколі про адміністративні правопорушення, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не конкретизовано порушену норму закону, а саме не зазначено  відповідного пункту та підпункту постанови Кабінету Міністрів України №1236.
Зазначає, що приймання та обслуговування громадян у закладі громадського харчування не здійснювалось.
Зауважує, що неконкретність формулювання суті адміністративного правопорушення позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності,  права здійснювати предметний захист, а також порушує процесуальні права останнього.
Вказує на те, що ОСОБА_1 допустив роботу літнього майданчику у зв`язку з необхідністю формування та видачі замовлень, а не приймання та обслуговування відвідувачів, що було б порушенням діючого законодавства.
Стверджує, що наявні в матеріалах справи фотознімки не свідчать про роботу літнього майданчика та обслуговування клієнтів, окрім того, дані знімки не містять дати їх здійснення та зазначення особи, яка їх зробила.
Захисник ОСОБА_1. у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_1., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд доходить висновку, що подана скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Ця норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, тощо та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №375144 від                 28 березня 2021 року громадянин ОСОБА_1 28 березня 2021 року близько 11 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 допустив роботу літнього майданчику кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим порушив вимоги постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року та доручення КМДА №10 від 17 березня 2021 року, у зв`язку з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
Отже, уповноважена особа - капітан поліції Руль А.В. не дотримався вказаних вимог закону при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, не зазначив, які саме пункти (положення) постанови КМУ №1236 від               09 грудня 2020 року порушив ОСОБА_1 , належним чином не виклав суть вчиненого останнім адміністративного правопорушення, що призвело до неконкретності змісту зазначеного протоколу, а також не відібрав пояснення у свідків щодо обставин події. Тобто, протокол про адміністративну відповідальність щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Окрім того, наявні в матеріалах справи фотознімки не підтверджують факту роботи літнього майданчика та обслуговування клієнтів, також як і не містять дати їх здійснення та зазначення особи, яка їх зробила.
Під час розгляду справи судом першої інстанції, а також перегляду судового рішення судом апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, у протоколі про адміністративне правопорушення у графі «Пояснення» зазначив, що з протоколом категорично не згоден, правила карантинну співробітники закладу не порушували.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції наведені порушення не перевірив, фактичні обставини не з`ясував, обґрунтовуючи своє рішення, формально послався на докази без належного їх дослідження та оцінки у розумінні ст.ст. 251, 252 КУпАП, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що доводи апелянта про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є обґрунтованими, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, як незаконна, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року - скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
  Повне судове рішення складено «14» червня 2021 року.

 
Суддя                                                                                 В.А. Кравець