Ухвала
 
24 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 707/815/19
 
провадження № 61-7620ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Йосипаки Ольги Іванівни на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про продовження строку позовної давності, визнання неправомірним та скасування рішення Тубільцівської сільської ради в частині надання у власність земельних ділянок по фактичному користуванню, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про продовження строку позовної давності, визнання неправомірним та скасування рішення Тубільцівської сільської ради в частині надання у власність земельних ділянок по фактичному користуванню, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2020 року скасовано.
 
Ухвалено нове судове рішення, яким визнано неправомірним та скасовано рішення Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 07 грудня 2011 року №13-5/IV в частині надання ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,3249 гектарів для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 7124987500:02:002:0537.
 
Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії від 01 червня 2012 року ЯК №187687.
 
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3249 гектарів, кадастровий номер 7124987500:02:002:0537 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
 
Припинено право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,3249 гектарів, кадастровий номер 7124987500:02:002:0537 для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У травні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Йосипаки О. І. на постанову Черкаського апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 травня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У червні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 травня 2021 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Йосипака О. І., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник також зазначає порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди не дослідили зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Черкаського районного суду Черкаської області цивільну справу № 707/815/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Тубільцівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про продовження строку позовної давності, визнання неправомірним та скасування рішення Тубільцівської сільської ради в частині надання у власність земельних ділянок по фактичному користуванню, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 липня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                      Н. Ю. Сакара      
                                                                                                           О. В. Білоконь
                                                                                                           О. М. Осіян