УХВАЛА

06 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  907/89/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т.    Б. - головуючого, Багай Н.    О., Чумака Ю.    Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора"
до Чопської міської ради та Комунального підприємства Чопський ринок
про витребування майна з чужого незаконного володіння та відшкодування доходів від безпідставно набутого майна на суму 989 598, 33 грн
ВСТАНОВИВ:
01.02.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у справі №  907/89/19, подана 20.01.2021 до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора" залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із ненаданням доказів про сплату судового збору у встановленому законом розмірі, ненаданням доказів для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження або зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження та відсутністю обґрунтування  підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав).
Скаржнику надано строк для усунення недоліків до 15.03.2021, який при цьому не повинен був перевищувати десяти днів із дня вручення зазначеної ухвали скаржникові.
Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвалу від 22.02.2021 скаржником отримано 03.03.2021, тобто строк на усунення недоліків до 15.03.2021 (з урахуванням вихідного дня).
17.03.2021 (подано 12.03.2021) на виконання вищезазначеної ухвали до Верховного Суду подано касаційну скаргу в новій редакції та оригінал платіжного доручення від 11.03.2021 № 24 про сплату судового збору у розмірі 29 687, 94 грн (за одну майнову вимогу щодо відшкодування доходів від безпідставно набутого майна на суму 989 598, 33 грн).
Проте, в частині позовних вимог щодо витребування майна з чужого незаконного володіння заявник мав сплатити судовий збір, який становить 200% ставки, що підлягала сплаті при подачі позовної заяви, іншої заяви і скарги (1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Однак, доказів сплати судового збору за другу вимогу майнового характеру, а саме   витребування майна з чужого незаконного володіння, надано не було, тобто недоліки касаційної скарги щодо сплати судового збору  у встановленому законом порядку і розмірі усунуті не були.        
Крім того, заявником була надана заява про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020  обґрунтована тим, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора" Бойко С. В. отримав 28.12.2020 вкінці дня з поштового відділення в місті Чоп (Закарпатської області) копію оскаржуваної постанови Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 (оприлюднену в ЄДРСР 28.12.2020) і наступного робочого дня  представник повинен був її передати на реєстрацію вхідної кореспонденції, але у зв`язку із поганим самопочуттям цього не зробив. 
З урахуванням відпустки Бойко С.В. за власний рахунок та святкових днів копію оскаржуваної постанови Товариство з обмеженою відповідальністю "Агора" отримало 04.01.2021, про що свідчить відмітка на першій сторінці копії постанови суду апеляційної інстанції із зазначеною датою реєстрації вхідної кореспонденції.
Частинами 2, 3 статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 зазначеного Кодексу.
Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язується із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03, від 03.04.2008) вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Проте, скаржником в заяві про поновлення строку на касаційне оскарження не наведено підстав, які  б дійсно свідчили  про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію, а саме подати касаційну скаргу, оскільки зазначене скаржником має суб`єктивний характер.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
З огляду на те, що скаржник у своїй заяві щодо поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження інших підстав не навів, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 907/89/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020.
Керуючись статтями 234, 235, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №  907/89/19   за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агора" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020.
2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 18 (вісімнадцяти) аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення від 11.03.2021 №  24 про сплату судового збору у розмірі 29 687, 94 грн повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агора".
Ухвала набирає законної сили з    моменту її підписання та оскарженню не    підлягає.
Головуючий                                                                                                                                                                        Т.    Б.    Дроботова
Судді                                                                                                                                                                                                  Н. О. Багай
                                                                                                                                                                                                                           Ю.    Я. Чумак