ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1176/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №710/1201/20 Категорія: 305010100 	Сивокінь С. С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16 червня 2021 року                                                                м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	

учасники справи:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (скаржники),
відповідачі – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційні скарги позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_1 адвоката Трюхана В.Г. на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 (повний текст складено 13.04.2021, суддя в суді першої інстанції Сивокінь С.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином,
в с т а н о в и в :
у вересні 2020 року позивачі звернулися до суду з позовом, яким просили стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди 7405,06 грн., відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 75000,00 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 8249,75 грн., відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 75000,00 грн., мотивуючи про те, що відповідної матеріальної та моральної шкоди вони зазнали внаслідок нанесення їм тілесних ушкоджень відповідачами, з приводу чого здійснювалося відповідне кримінальне провадження, закрите ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2020 із звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також вищезазначеною ухвалою цивільні позови про відшкодування шкоди залишено без розгляду та роз`яснено право звернутися з ними в порядку цивільного судочинства.
Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 позовні вимоги у справі задоволено частково та стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1005,06 грн., судові витрати (на правову допомогу) в сумі 3000,00 грн. та моральну шкоду в суму 8000,00 грн. Також стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 1369,75 грн. та моральну шкоду в суму 8000,00 грн.
В іншій частині позову - відмовлено.
Суд вказав, що матеріальна та моральна шкода, завдана позивачам внаслідок протиправних дій відповідачів, має бути відшкодована у розмірі, який доводиться наданими доказами.
Додатковим рішенням від 13.04.2021 з відповідачів пропорційно стягнуто до державного бюджету судовий збір за розгляд цієї справи судом першої інстанції в сумі 3363,20 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_1 адвокат Трюхан В.Г. подали вцілому подібні апеляційні скарги, в яких, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просили рішення суду змінити в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, які задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідачів на користь кожного з позивачів у відшкодування моральної шкоди по 75000,00 грн. в обґрунтування вказали, що суд не в повній мірі врахував глибину моральних страждань позивачів, які виникли внаслідок протиправних дій відповідачів.
Відзиву на апеляційні скарги не надходило. 

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У даному випадку позовні вимоги складають менше ста прожиткових мінімумів для працездатних громадян.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Отже дана справа переглядається в апеляційному порядку щодо вирішення судом вимог про відшкодування моральної шкоди, з приводу чого подано апеляційні скарги.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов таких висновків.
При розгляді справи встановлено, що згідно витягу з історії хвороби №50 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської ЦРЛ з 25.01.2015 по 11.02.2015 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійні рани верхньої та нижньої губи, стан після ПХО, параорбітальні гематоми обох очей (а.с.8).
Згідно висновку експерта №14 КУ «Черкаське обласне бюро судмедекспертизи» Шполянське міжрайонне відділення судово-медичної експертизи від 03.02.2015 у ОСОБА_1 мають місце ушкодження у вигляді синців повік обох очей з крововиливами в білкову оболонку, рани верхньої губи з синцями обох губ, струс головного мозку, синець в ділянці лівої лопатки та здухвинної області зліва та справа, які могли утворитися в наслідок ударів якими-небудь тупими предметами, по ступеню тяжкості травма голови відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Синці грудної клітки та здухвинної ділянки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після заживання рани верхньої губи виникне рубець, який по своєму характеру може бути невиправним (а.с.9-10).
У матеріалах справи наявні розрахункові документи про придбання ОСОБА_1 ряду медикаментів, пов`язаних з проходженням лікування.
Відповідно до витягу з історії хвороби №51 ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Шполянської ЦРЛ з 25.01.2015 по 11.02.2015 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана надбрів`я (а.с.24).
Згідно висновку експерта №14 КУ «Черкаське обласне бюро судмедекспертизи» Шполянське міжрайонне відділення судово-медичної експертизи від 26.01.2015 у громадянина ОСОБА_2 мають місце ушкодження в вигляді синців повік обох очей з крововиливами в білкову оболонку, рани лівої брови, струсу головного мозку, синців шиї справа та посередині, поперекової ділянки, які могли утворитися в внаслідок ударів якими-небудь тупими предметами, по ступеню тяжкості травма голови відноситься категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, синці шиї та поперекової ділянки до категорії легких тілесних ушкоджень. При заживанні рани лівої брови виникне рубець, який по своєму характеру може бути невиправним (а.с.26).
У матеріалах справи наявні розрахункові документи про придбання ОСОБА_2 ряду медикаментів, пов`язаних з проходженням лікування.
Відповідно до ухвали Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2020, яка набрала законної сили, кримінальне провадження №12015250300000044 від 26.01.2015 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, закрито зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – залишено без розгляду з роз`ясненням права на їх розгляд в порядку цивільного судочинства.
Також у матеріалах справи містяться фотознімки позивачів із завданими їм тілесними ушкодженнями (а.с.22, 44).
Правовідносини між сторонами справи мають наступну правову регламентацію.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої її прийнято в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд констатує, що протиправними діями відповідачів з приводу завдання позивачам тілесних ушкоджень їм було завдано матеріальної та моральної шкоди, що встановлено ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.02.2020, яка набрала законної сили.
Пунктом 13 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» та п.2 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» судам роз`яснено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)»  під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У статті 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вірно вказав суд першої інстанції, матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачами легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, внаслідок вчинення стосовно них відповідачами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (хуліганство), що вбачається, зокрема, зі змісту ухвали суду від 19.02.2020 про закриття відповідного кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Враховуючи вищенаведені вимоги законодавства у сукупності із фактичним обставинами даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що належним розміром відшкодування позивачам завданої їм моральної шкоди буде сума коштів в розмірі 15000,00 грн., яка належним чином відповідатиме рівню їх моральних страждань внаслідок нанесення їм тілесних ушкоджень протиправними діями відповідачів, засадам розумності та справедливості. 
Висновки суду першої інстанції в цій частині є такими, що не повністю відповідають обставинам справи. Так cудом не було належним чином враховано характер тілесних ушкоджень, які виникли у позивачів внаслідок побиття відповідачами, що пов`язані з ушкодженням обличчі та струсом головного мозку, тривалості їх лікування, наслідками отриманих ними травм та порушенням нормального їх способу життя, нормальних життєвих зв`язків, які поза всяким розумним сумнівом були порушені внаслідок злочинних дій відповідачів на досить тривалий час, зокрема, і на час розгляду кримінальної справи судом, що тривав близько п`яти років.
В цій частині доводи скаржників у справі стосовно їх моральних страждань внаслідок ушкодження здоров`я є вірними, однак заявлена до стягнення сума у відшкодування моральної шкоди в розмірі 75000,00 грн., на думку апеляційного суду, не буде належним чином відповідати засадам розумності та справедливості. При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Отже рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 у даній справі слід змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачам моральної шкоди.
На підставі ст. 141 ЦПК України за апеляційний перегляд цієї справи з кожного з відповідачів слід стягнути до державного бюджету по 2102 *0,4 * 2 * 150% / 3 = 840,80 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 
п о с т а н о в и в  :
апеляційні скарги – задовольнити частково.
Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої злочином, - змінити в частині визначення розміру відшкодування позивачам моральної шкоди, вказавши, що до солідарного стягнення з відповідачів на користь кожного з позивачів підлягає по 15000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.
У решті рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08.04.2021 в даній справі – залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_3 до державного бюджету за апеляційний перегляд цієї справи 840,80 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_4 до державного бюджету за апеляційний перегляд цієї справи 840,80 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_5 до державного бюджету за апеляційний перегляд цієї справи 840,80 грн. судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 16.06.2021.

Суддя-доповідач                 

       Судді