Ухвала
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 161/13850/18
провадження № 61-9379ск21
 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:                                                 
Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Литвиненко І. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Західпласт» на постанову Волинського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Західпласт» про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та утриманого єдиного соціального внеску,
 
ВСТАНОВИВ:
 
29 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що у період із січня 2011 року до 01 грудня 2017 року він працював на посаді менеджера у ПП «Західпласт», однак у день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повний розрахунок та не видав трудову книжку.
 
Лише 21 липня 2018 року відповідач виплатив йому компенсацію за невикористані 122 дні щорічної відпустки у розмірі 19 962,50 грн, після того, як із цієї суми компенсації було утримано 3 600,00 грн податку на доходи фізичних осіб, 5 000,00 грн єдиного соціального внеску та 600 грн військового збору.
 
Посилаючись на те, що відповідачем неправильно був нарахований єдиний соціальний внесок на грошову компенсацію за невикористану відпустку, а також те, що йому не була виплачена вся грошова компенсація за невикористану відпустку, позивач просив зобов`язати ПП «Західпласт» видати йому належно оформлену трудову книжку, а також стягнути з відповідача 7 665,60 грн компенсації за невикористану відпустку за 2011-2012 роки; 24 343,00 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 грудня 2017 року до 20 липня 2018 року, та 5 000,00 грн утриманого єдиного соціального внеску.
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року позов задоволено частково.
 
Стягнуто з ПП «Західпласт» на користь ОСОБА_1 4 989,60 грн компенсації за невикористані 48 календарних днів щорічної основної відпустки за 2011, 2012 роки.
 
У позові про стягнення утриманого єдиного соціального внеску відмовлено за безпідставністю.
 
У позові про зобов`язання видати трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку відмовлено у зв`язку із пропуском строку звернення до суду для вирішення трудового спору.
 
Вирішено питання судових витрат.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року апеляційну скаргу позивача було залишено без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року залишено без змін.
 
Постановою Верховного Суду від 17 березня 2021 року постанову Волинського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Західпласт» про зобов`язання видати трудову книжку та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні скасовано, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 05 травня 2021 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 вересня 2019 року в частині відмови у позові про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку скасовано і ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким стягнуто з ПП «Західпласт» на користь ОСОБА_1 20 000 грн середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку.
 
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про зобов`язання видати трудову книжку залишено без змін.
 
Вирішено питання судових витрат.
 
04 червня 2021 року ПП «Західпласт» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 05 травня 2021 року у частині стягнення з ПП «Західпласт» на користь ОСОБА_1 20 000 грн середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку в указаній вище справі.
 
В касаційній скарзі заявник посилається на пункти 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту. Судовий збір сплачено.
 
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
 
За таких обставин касаційне провадження у зазначеній справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/13850/18 за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Західпласт» про зобов`язання видати трудову книжку, стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки виплати компенсації за невикористану відпустку та утриманого єдиного соціального внеску.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 липня 2021 року. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                  А. І. Грушицький

                                                                                                             В. С. Висоцька

                                                                                                             І. В. Литвиненко