П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1598/20	

Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
Місце та час укладення судового рішення « 10:59», м. Херсон
Повний текст судового рішення складений 18.09.2020р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі    колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду 18 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,  -

В С Т А Н О В И В:

19.06.2020р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання протиправною відмову у наданні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни; зобов`язання вчинити дії з приводу встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни і видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач, має право на встановлення йому статусу інваліда війни та видачу відповідного посвідчення згідно приписів Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», так як йому встановлено ІІІ групу інвалідності, настання якої пов`язане із діагностуванням захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки він брав участь у ліквідації вказаних наслідків у складі формувань Цивільної оборони. Проте, відповідач протиправно відмовив йому у встановленні вказаного статусу.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 18.09.2020р. відмовлено у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, що діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт зазначає, що його безпосередня участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони у період з 23.08.1987р. по 19.09.1987р. підтверджується листами Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Іванівського району» від 08.10.2019р. №01/27/485 та Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської обласної державної адміністрації від 30.01.2020р. №01.1-14/58.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1  є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 04.09.2019р., виданим Херсонською обласною державною адміністрацією. /а.с.7/
Згідно експертного висновку від 24.02.2006р. №9918 та довідки огляду МСЕК серії МСЕ №041153 від 05.09.2006р., позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. /а.с.8/
05.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.
Листом Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області від 11.11.2019р. №08-20/5246 повідомлено ОСОБА_1 про перелік документів необхідний для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи. /а.с.9/
12.03.2020р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про встановлення йому статусу інваліда війни з видачею відповідного посвідчення.
Листом Управління праці та соціального захисту населення Новокаховської міської ради Херсонської області від 07.05.2020р. №01-20/1798 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, оскільки в наданих документах  відсутня інформація, що у період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС він був залучений до складу формувань  Цивільної оборони. /а.с.10/
Не погоджуючись з відмовою органу соціального захисту населення у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.
Правовий статус ветеранів війни, засади забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р. №3551-XII (надалі – Закон України №3551-XII).
Відповідно до ч.2 ст.4 Закон України №3551-XII до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.
Згідно з п.9 ч.2 ст.7 Закон України №3551-XII до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що умовами для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст.7 Закону України №3551-ХІІ, є: 1) настання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 2) участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Частиною 1 ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991р. №796-XII (надалі - Закон №796-XII) передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Положенням про Цивільну оборону СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР від 18.03.1976р. №1111 та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР від 06.06.1975р. №90 визначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж, та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення.
Судом першої інстанції встановлено факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також настання інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з участю у ліквідації цих наслідків.
Водночас, ці обставини свідчать про те, що на позивача як на особу, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи поширюються пільги, гарантії і компенсації, передбачені Законом України №796-ХІІ. 
Разом з цим, для набуття статусу інваліда війни (з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст.7 Закону України №3551-ХІІ) окрім як факту настання в особи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (стосовно позивача цей факт встановлено) Закон України №3552-ХІІ містить також умову, щоб така особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони.
Зазначена вимога пов`язана з тим, що окрім формувань Цивільної оборони, у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС брали участь і інші формування, які створювались в іншому порядку, ніж невоєнізовані формування цивільної оборони та направлялись у райони виконання робіт згідно з розпорядженням керівників відповідних органів, відомств, організацій, установ та підприємств.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, документи, які позивач долучив до своєї заяви в підтвердження набуття статусу інваліда війни належним чином підтверджують його статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та настання інвалідності у зв`язку з тим, що він брав участь у таких заходах. 
Втім, належного документального підтвердження своєї безпосередньої участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме у складі формувань Цивільної оборони позивач не надав.
Колегія суддів зазначає, що обставина щодо безпосередньої участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи саме в складі формувань Цивільної оборони є істотною, позаяк в протилежному випадку статус інваліда війни на підставі п.9 ч.2 ст.7 Закону України №3551-ХІІ поширюватиметься на всіх, хто належить до категорії осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС і її наслідків, і відповідно мають статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС згідно пп.1 ч.1 ст.9 Закону України №796-ХІІ.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018р. у справі №279/12162/15-а, від 07.06.2018р. у справі №377/797/17, від 07.10.2019р. у справі №676/1505/17, від 31.10.2019р. у справі №826/5572/17, від 20.12.2019р. у справі №315/594/15-а, від 06.05.2020р. у справі №751/1484/17.
Так, довідка ВАТ АТП 16561 від 31.01.2001р. №27, лист Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів Іванківського району» від 08.10.2019р. №01/27/485, лист Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Київської облдержадміністрації від 30.01.2020р. №01.1-14/58, які надав позивач для підтвердження того, що він дійсно брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС саме у складі формувань Цивільної оборони є не достатнім підтвердженням, адже згідно з пояснювальної записки до проекту Закону України «Про внесення змін до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вбачається, що до категорії осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, законодавець запропонував відносити вузьку категорію осіб (1300 чоловік), які з перших днів аварії разом з військовослужбовцями виконували роботи у тридцятикілометровій зоні найвищого радіоактивного забруднення у складі мобільних загонів спецзахисту формувань Цивільної оборони, що знаходилися в структурі Міністерства оборони колишнього Союзу РСР, діяли за його статутом та підпорядковувалися військовому командуванню.
При цьому, посилання позивача на накази Іванківського дорожньо - будівельного управління №39 від 03.03.1987р. №№30, 31а, від 15.03.1984р. №59, що спрямовані на створення об`єкту Цивільної оборони (ЦО), призначення начальника ЦО та його заступника, створення штабу ЦО та служб ЦО при вказаному управлінні (із визначенням переліку осіб, які входять до їх складу) є необґрунтованими, так як у жодному з цих наказів ОСОБА_1  не значиться. /а.с.32-36/
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому і відсутності достатніх правових підстав для набуття статусу інваліда війни з підстав, встановлених п.9 ч.2 ст.7 Закону України №3551-ХІІ.
          За правилами  ст.316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.  311, 315,  316,  321, 322, 325,  329    КАС України  суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.