ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 травня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 760/3933/21
Головуючий у першій інстанції - Українець В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/806/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 31 березня 2021 року про повернення позовної заяви у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди,
дата та місце складання повного тексту ухвали: 31 березня 2021 року, м.Київ,
                                     В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до Київського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява була підписана та надіслана ОСОБА_1 на офіційну електронну пошту суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 31 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди повернуто.
Суд виходив з того, що ОСОБА_1 подав позовну заяву до суду шляхом направлення електронною поштою її сканованої копії, не скріпленої електронним цифровим підписом.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає розгляду справи, та вирішити спір по суті.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, без врахування вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».

Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року визначено підсудність цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди - Чернігівському апеляційному суду.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним вимогам не відповідає ухвала суду першої інстанції. 
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з частиною 2 статті 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Судом встановлено, що 08 лютого 2021 року на офіційну електронну пошту Солом`янського районного суду м.Києва від ОСОБА_1 надійшов лист №ЕП-2385, а саме: Позовна заява про відшкодування шкоди, заподіяної особі бездіяльністю суду, виражене у самоуправстві (а.с.1-2).

Відповідно до вимог частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України визначено, що заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Таким чином, отримавши позов, надісланий на електронну скриньку суду та піддавши сумніву підпис позивача, суд першої інстанції відповідно до вимог частини 7 статті 177, частини 1 статті 185 ЦПК України мав залишити позовну заяву без руху та надати час на виправлення недоліків.
Згідно частин 1-2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, що передбачає право на справедливий суд та пропорційність.
Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За таких обставин, посилання суду першої інстанції на те, що позовну заяву подано з порушенням пункту 1 частини 4 статті 185 ЦПК України є необґрунтованим, та свідчить, що суд першої інстанції передчасно та з порушенням вказаних норм процесуального права повернув позовну заяву, не надавши позивачу процесуальну можливість виправити виявлені недоліки.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
У рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд, з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пунктом 1 статті 6 Конвенції.
Виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав утруднює доступ позивача до правосуддя для повного та своєчасного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
Рішенням Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року у справі № 9-зп (справа за конституційним зверненням громадян щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України) зазначено, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.
За таких обставин, суду слід уникати зайвого і невиправданого надмірного формалізму у застосуванні норм процесуального права, які впливають на саму суть доступу до правосуддя.

Чернігівський апеляційний суд вважає, що повернення заяви із підстав, наведених суддею першої інстанції, є формальним та сумнівним з точки зору дотримання права позивача на доступ до правосуддя, проголошеного статтею 55 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути позовну заяву ОСОБА_1 по суті спору, оскільки згідно пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 391-384 ЦПК України, суд,

                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 31 березня 2021 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про видачу судового наказу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                               Судді: