Справа № 931/1064/20 	Головуючий у 1 інстанції: Масляна  С. В. 	
Провадження № 22-ц/802/678/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І., 
суддів Осіпука В. В., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Локачинського районного суду Волинської області від 02 березня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Банк Форвард» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовано тим, що між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», що підтвержується Витягом зі Статуту АТ «Банк Форвард» та  ОСОБА_1 був укладений Договір про надання та використання платіжної картки № 106950070 шляхом звернення клієнтом  ОСОБА_1 із заявою, яка в пункті 1 містить пропозицію (оферту) про укладення Договору про картку. Банк 10.06.2013 акцептував (прийняв) пропозицію, викладену в Заяві клієнта і уклав Договір про надання та використання платіжної картки № 106950070 через відкриття відповідачу поточного рахунку та випуску на ім`я  ОСОБА_1 платіжної картки. Відповідно до п. 1, п. 3 підписаної Клієнтом Заяви, Договір про картку укладений на умовах викладений у цій Заяві, Тарифам по карткам Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку, а також Клієнт розуміє та погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по карткам. Згідно п. 13 Заяви, клієнт з Правилами користування платіжною карткою та Умовами по карткам ознайомлений, повністю згоден, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватися. Відповідно до п. 7.10 Умов Клієнт зобов`язаний своєчасно погашати заборгованість, а саме здійснювати повернення кредиту Банку (погашати основний борг та понадлімітну заборгованість). Згідно п. 8.9 Умов по карткам, Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі, передбачені Договором про картку. Внаслідок здійснення Банком у відповідності до ст. 1069 ЦК України кредитування рахунку у клієнта виникла заборгованість перед Банком. Згідно п. 8.16 Умов по карткам, банк має право на власний розсуд визначити момент витребування кредиту та у будь-який момент часу вимагати від клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення клієнту Заключного Рахунку-виписки – документу, що містить вимогу банку до клієнта про повне погашення клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку. Сума, вказана в Заключному Рахунку-виписці є повною сумою заборгованості на дату його виставлення клієнту. Згідно п. 4.18 Умов по карткам, погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення Заключного Рахунку-виписки (тобто формування і направлення клієнту). 09.02.2018 та повторно 15.02.2020 Банк направив відповідачу заключний-розрахунок виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором про картку в сумі 44741,12 грн, проте заборгованість Клієнтом не погашена. Просить суд стягнути на користь АТ «Банк Форвард» з  ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання та використання платіжної картки № 106950070 в сумі 48146,34 грн, що включає заборгованість за договором – 44741,12 грн, 3% річних – 3405,22 грн та судові витрати по справі у розмірі 2102 грн.
Судом першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 02 березня 2021 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованість за Договором про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_1 в сумі 48146 (сорок вісім тисяч сто сорок шість) гривень 34 копійки, з яких: заборгованість за договором – 44741,12 грн; 3% річних – 3405,22 грн. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» судові витрати по справі, а саме: 2102,00 грн судового збору.
Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального і неправильним застосуванням норм матеріального права, також посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 16.01.2020 у справі № 931/701/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюк В. С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, встановлено що банком пропущений встановлений для захисту свого порушеного права трирічний строк. Просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволення позову в цій справі відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
Позивач АТ «Банк Форвард» подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що згідно наданої Заключної вимоги банк скористався своїм правом дострокової вимоги погашення кредиту. Відповідно до вимоги боржник мав сплатити заборгованість до 09.03.2018, а тому перебіг позовної давності починається з 10.03.2018. Загальна позовна давність встановлюється у три роки. Банк звернувся до суду з позовом 29.12.2020. Відповідач не відмовився від договору про надання та використання платіжної картки № НОМЕР_2 , користувався кредитними коштами, що підтверджується виписками, які містяться в матеріалах справи. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідач 13.05.2021 подав до Волинського апеляційного суду заяву в якій просить, з посиланням на ст. 277 ЦПК України, розглянути справу за правилами загального позовного провадження та призначити дату підготовчого судового засідання.
Положеннями ч. 3 ст. 369 ЦПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій вказаної статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
З врахуванням того, що ціна позову у цій справі становить 48146,34 грн, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, то у задоволенні заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження суд апеляційної інстанції відмовляє.
       Справа розглядається в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи як малозначна.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2013 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», із підписаною Заявою № 106950070, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки.
10.06.2013 АТ «Банк Форвард» акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в зазначеній вище Заяві ОСОБА_1 , і уклав з ним Договір про надання та використання платіжної картки № 106950070, шляхом здійснення дій, які відповідно до п.2.1. Заяви вважаються акцептом оферти відповідача, а саме: відкрив останньому поточний рахунок № НОМЕР_3 та випустив на його ім`я платіжну картку.
Наслідком акцепту (прийняття) АТ «Банк Форвард» оферти (пропозиції), викладеної в п. 1 Заяви ОСОБА_1 , став факт укладення Договору про картку.
Відповідно до п. 1 підписаної ОСОБА_1 . Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по карткам Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Відповідно до п. 3. Заяви ОСОБА_1 розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по карткам (діючі Тарифи по карткам Клієнт отримує у день отримання Картки, а також діючі Тарифи та Умови по карткам, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п. 2.17. Умов по Карткам)).
Відповідно до підписаних ним (що підтверджено в п. 13) Заяви та Довідки про умови кредитування ОСОБА_1 сам своїм підписом підтверджує, що вказані документи є невід`ємними частинами Договору про картку. Оскільки Договір про картку укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання Заяв ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», то один примірник Заяви відповідача залишився у нього, а ще один – у позивача (що підтверджено в п. 12 Заяви).
Відповідно до п. 3 Заяви, ОСОБА_1 з Умовами по карткам та Тарифами ознайомлений, повністю згідний, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись.
Із підписаної ОСОБА_1 заяви від 10.06.2013 встановлено, що ставка по кредитному ліміту становить 49% річних. Згідно довідки про умови кредитування від 10.06.2013, яка підписана ОСОБА_1 і є складовою комплексного Договору про картку, строк кредиту було встановлено від 0 до 60 місяців (з можливістю автоматичної пролонгації), повернення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів на рахунок.
З виписки по особовому рахунку з 10.06.2013 по 21.12.2020 вбачається, що ОСОБА_1 користувався карткою, отримував кредитні кошти по договору № 1069590070 від 10.06.2013 та відповідно погашав кредит і проценти по кредитному договору № 110349416, зокрема останні платежі згідно виписки здійснено ОСОБА_1 10.01.2018 в розмірі 149,37 грн та 1618,61 грн, призначення платежів – сплата за кредитною угодою № 106950070 від 10.06.3013.
Відповідно до п. 7.10. Умов по карткам Клієнт зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по карткам, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п. 8.9. Умов по карткам, Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором про картку (у тому числі Умовами по карткам та/або Тарифами).
ОСОБА_1 належним чином не виконав умови Договору про картку, у зв`язку з чим у нього станом на 21.12.2020 виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 48146,34 грн, що включає заборгованість за договором – 44741,12 грн, 3% річних – 3405,22 грн.
Розрахунок заборгованості, наданий банком, узгоджується з випискою по рахунку та не спростований відповідачем.
Відповідно до п. 8.16 Умов по карткам, Банк має право на власний розсуд визначити момент витребування Кредиту та у будь-який момент часу вимагати від Клієнта погашення заборгованості в повному обсязі шляхом формування й направлення Клієнту Заключного Рахунку-виписки – документу, що містить вимогу Банку до Клієнта про повне погашення Клієнтом всієї заборгованості за Договором про картку (п. 1.20 Умов по карткам). Погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення Заключного Рахунку-виписки. Днем виставлення Банком клієнту Заключного рахунку-виписки є день його формування і направлення клієнту (п. 4.18 Умов по карткам). Сума, вказана в Заключному Рахунку-виписці, є повною сумою Заборгованості на дату його виставлення Клієнту (п. 4.19. Умов по карткам). Погашення Заборгованості на підставі виставленого Банком Клієнту Заключного Рахунку-виписки проводиться шляхом розміщення Клієнтом на Рахунку грошових коштів в обсязі, достатньому для погашення Заборгованості (п. 4.21. Умов по карткам).
АТ «Банк Форвард» 09.02.2018 сформував і направив ОСОБА_1 . Заключний Рахунок-виписку з вимогою сплати заборгованості за кредитним договором № 106950070 від 10.06.2013 в розмірі 44741,12 грн в строк до 09.03.2018.
Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про те, що строк виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором настав 10.03.2018 року.
У встановлений у Заключному Рахунку-виписці строк, ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором не сплатив.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
 Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Після 10.03.2018 у банку виникло право нараховувати відсотки на підставі статті 625 ЦК України, яка застосовується як наслідок прострочення виконання грошового зобов`язання. Розрахунок 3% річних відповідачем не спростовано.
Що стосується доводів апеляційної скарги відповідача про застосування позовної давності, то суд апеляційної інстанції їх відхиляє.
Відповідно частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України). 
Згідно наданої Заключної вимоги банк скористався своїм правом дострокової вимоги погашення кредиту. Відповідно до вимоги боржник мав сплатити заборгованість до 09.03.2018, а тому перебіг позовної давності починається з 10.03.2018. Банк звернувся до суду з позовом 29.12.2020. Посилання відповідача на рішення суду у справі № 931/701/19 не заслуговує на увагу, оскільки у зазначеному рішення суд прийшов до висновку, що  порушено трирічний строк позовної давності і вказану у виконавчому написі суму боргу в розмірі 44741,12 грн не можна вважати безспірною, тобто висновок стосується саме безспірності суми боргу, яку зазначено у виконавчому написі. У розглядуваній справі, судом першої інстанції встановлено з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 з 10.06.2013 по 21.12.2020, що останні платежі здійснено ОСОБА_1 10.01.2018 в розмірі 149,37 грн та 1618,61 грн, призначення платежів – сплата за кредитною угодою № 106950070 від 10.06.3013 року. Отже, позивач пред`явив позов до відповідача в межах позовної давності. Вимоги банку є обгрунтованими і підлягають до задоволення.
На підставі наведеного, враховуючи встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

 
П О С Т А Н О В И В:

 
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Локачинського районного суду Волинської області від 02 березня 2021 року в цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 

 
Судді