ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 квітня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №591/5913/20 
Номер провадження 22-ц/816/700/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання –  Назарової О.М.,
сторони справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа – приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Коваль Наталія Миколаївна,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бровка Руслана Миколайовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2021 року в складі судді Шелєхової Г.В. постановлене у м. Суми, 

                                                          в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у вересні 2020 року, позивач просила суд визначити їй додатковий строк 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її батька – ОСОБА_3 .
Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що за життя її батьком заповіт не складався. Вона та відповідач є єдиними спадкоємцями першої черги. Зазначає, що дружина спадкодавця та їх мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач прийняв спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем (батьком) за однією адресою. Зазначає, що вона не звернулася в 6 – місячний термін за прийняттям спадщини, оскільки вважала, що спадкове майно відсутнє. Про наявність спадкового майна вона дізналася лише після того, як отримала від відповідача витяг з ДРРП на нерухоме майно та їх обтяжень. Крім того, вона не знала про те, що її батько придбав квартиру через житлово – будівельний кооператив. Звернувшись після того, як вона дізналася про наявність спадкового майна до нотаріуса із відповідною заявою, вона отримала лист – роз`яснення, а не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів поважність причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також позивач не довів недобросовісної поведінки відповідача, а не ознайомлення з довідкою про те, що померлий в 1994 році виплатив кошти за квартиру не свідчить про перешкоджання позивачу подати заяву про прийняття спадщини. Позивач мала можливість отримати інформацію про статус житла за життя батьків, а після їх смерті з інших джерел, в тому числі в ЖБК, до якого належить будинок. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Бровко Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що наведені судом першої інстанції поважні та не поважні причини пропуску строку без дослідження конкретних обставин справи не можуть бути застосовані в «чистому» вигляді. Вказує, що позивач була необізнана щодо наявності спадкового майна, що у випадку при спадкуванні за заповітом прирівнюється до необізнаності спадкоємця про наявність заповіту. Крім того, суд першої інстанції не дослідив за яких умов настала обставина необізнаності спадкоємця про наявність спадкового майна. Зазначає. що відповідач діяв недобросовісно, оскільки володіючи інформацією щодо того, що квартира належить батьку, оскільки в нього знаходилася довідка ЖБК, яку приховував від позивача. Крім того, заява про прийняття спадщини відповідачем була подана 08.09.2020 року в той час, як батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому зазначення в ній відомостей про позивача ніяким чином не вплинуло на можливість останньої прийняти спадщину. Вказує, що позивач не знала, що житло було придбано через механізм ЖБК, а тому вона навіть не уявляла куди треба звертатися, щоб дізнатися інформацію про статус квартири. В жодних реєстрах та облікових базах дана нерухомість не відображалася. Як тільки позивач дізналася про те, що батько все таки набув у власність квартиру, вона одразу ж подала заяву до нотаріуса. 
Відповідач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу в якому останній зазначає, що скаржник знала про те, що спадкодавець помер та мала можливість звернутися до нотаріальної контори. Також скаржнику було відомо, що батько проживав у квартирі, а не у притулку, а отже вона мала можливість зібрати інформацію щодо квартири в якій він проживав. Жодних доказів тривалої хвороби позивач до суду не надала. Необізнаність щодо спадкового майна не свідчить про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Вказує, що законом не встановлено обов`язку спадкоємця повідомляти іншим спадкоємцям про наявність спадкового майна. Просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Позивач та її представник апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримали та просили  задовольнити. 
Відповідач та його представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили в  задоволенні відмовити. 
Третя особа надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася  позивачка ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.14). Має рідного брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . (а.с. 82).
27.09.1966 року позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, після укладання якого позивач змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 15). 
Згідно з довідками про реєстрацію місця проживання особи від 25.08.2020 року ОСОБА_3 на день смерті проживав разом з сином ОСОБА_2 (а.с. 87).
Мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12)., а батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.11).
08.09.2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Коваль Н. М. із заявою про прийняття спадщини. У вказаній заяві останній зазначив, що іншою спадкоємицею після смерті померлого є донька померлого ОСОБА_1 (а.с.79).
08.09.2020 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Коваль Н.М. зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с. 16).
Згідно з довідкою житлово – будівельного кооперативу №76 від 05.06.2017 року ОСОБА_3 був членом житлово – будівельного кооперативу № 76 та йому належить трикімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_2 . За життя ним було сплачено повністю вступний внесок та виплачено повну вартість квартири (а.с. 54).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2020 року за ОСОБА_3 зареєстровано квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).
Листом від 17.09.2020 року приватний нотаріус повідомив позивача про те, що оскільки вона у визначений законом строк не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини та за однією адресою на день його смерті та протягом шести місяців з дня його смерті не проживала, то вона вважається такою, що спадщину своєчасно не прийняла. (а.с.10).
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
З огляду на це колегія суддів визнає, що суд може визнати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.
Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою  своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.
Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду проте, що  обставини з приводу  необізнаності позивача  про набуття за життя її батьком право власності на квартиру та неповідомлення по це її братом, не є  об`єктивною поважною причиною, яка дає підстави для  надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки  під час прийняття такої заяви відсутність у спадкодавця відомостей щодо  складу  спадщини не є підставою  для нотаріуса відмовити  в прийнятті такої заяви, якщо вона подається у встановлений законом 6-ти місячний строк. 
Суд першої інстанції правильно надав правову оцінку зазначеним мотивам позову, які не свідчили про обставини, які  існували  незалежно від волі  позивача і були перешкодою  для її звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.  
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та фактично зводяться до переоцінки доказів наданої судом першої інстанції без посилення на обставини, які не були враховані при вирішенні справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

                                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 – адвоката Бровка Руслана Миколайовича залишити без задоволення. 

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 квітня 2021 року

Головуючий -                                                                                              С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                          О.Ю. Кононенко

                                                                                                                     В.І. Криворотенко