Справа № 308/10693/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        14 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
судді-доповідача         -        Кожух О.А.,
суддів                        -        Бисаги Т.Ю., Джуга С.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко Олександр Миколайович, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2021 (суддя Сарай А.І., повний текст складено 19.02.2021) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів 

в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 ОСОБА_2 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 000 гривень щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та ОСОБА_1 30.09.2018 укладено шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Камяницької сільської ради Ужгородського району, про що зроблено актовий запис №142. Однак, подружнє життя сторін не склалось, та у зв`язку з цим 29.08.2019 шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 29.08.2019, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено відповідний актовий запис №64. Позивачка зазначає, що після розірвання шлюбу у колишнього подружжя ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.07.2020 серії НОМЕР_1 , виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №742. 
Позивачка стверджує, що починаючи з народження дитини і до часу звернення з позовом дочка - ОСОБА_3 проживає з матір`ю (з позивачем) за її місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що ОСОБА_1 проживає окремо та від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється. Стверджує, що батько жодним чином не підтримує дитину матеріально, аліменти не сплачує, а утриманням дитини повністю займається вона.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року позовну заяву задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 13.10.2020 року і до досягнення нею повноліття. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Ужгородським міськрайонним судом 17.02.2021 ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1250 грн.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Коваленко Олександр Миколайович, подав апеляційну скаргу. Вважаючи вказане рішення необґрунтованим просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково - стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. 
Свою апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що у нього на утриманні є ще інша, дитина 2019 року народження, та її мати, яка перебуває у декретній відпустці. А відтак, розмір витрат на утримання вказаних осіб, з урахуванням сплати аліментів на дитину ОСОБА_3 у сумі 5000, буде перевищувати сукупний дохід відповідача ОСОБА_1 , який становить, з обов`язковими відрахуваннями, близько 14000 грн. на місяць. Таким чином, мінімальні витрати на утримання вказаних осіб та самого відповідача, з розрахунком 2270 грн на особу, становитимуть 14540 грн., що перевищить сукупний дохід відповідача. 
Зазначає, що ним не отримується додатковий дохід крім основної роботи. Вважає, що розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 3000 грн на місяць буде достатнім для належного розвитку дитини та співмірним з його доходами.
На апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фекийшгазі К.С., подала відзив, у якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін. Позивачка вказує на те, що відповідачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт утримання іншої дитини та її матері, а також розмір такого утримання. Зважаючи на високий рівень заробітку ОСОБА_1 , наявне в нього цінне рухоме та нерухоме майно, позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. В підтвердження доводів, викладених у відзиві, позивачка додає копію декларації про майновий стан ОСОБА_1 за 2020 рік.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення, які містяться у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що сторони з 30 вересня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 30.09.2018 (а.с.6). 29 серпня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 29.08.2019 (а.с.7).
ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.07.2020, згідно з яким батьком дитини значиться ОСОБА_1 , а матір`ю – ОСОБА_2 (а.с.8).
Згідно з відомостей довідки про склад сім`ї, виданої ОСББ «Велика Перемога» від 07.10.2020 за № 13, дитина сторін проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).
Також, вбачається, що у відповідача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 06.08.2019, про що складено відповідний актовий запис №880, згідно з яким батьком дитини є ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_5 (а.с.38).
Статтею 51 Конституції України та статті 180 СК України установлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.  Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Мінімальний гарантований розмір аліментних виплат на одну дитину встановлений на рівні не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Водночас, якщо платник аліментів має достатній заробіток, то за рішенням суду встановлюється мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 липня (позов подано у жовтні 2021 року) - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_2 в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки із тих підстав, що відповідач не проживає разом з дитиною, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки.
Проте колегія суддів не погоджується із визначеним у рішенні суду розміром аліментів у сумі 5000 грн. 
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що його сукупний дохід становить 17 583 на місяць без врахування обов`язкових відрахувань, які стягуються із заробітної плати.
Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів.
Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів).
Із відомостей декларації про майновий стан ОСОБА_1 за 2020 рік вбачається, що сукупний дохід ОСОБА_1 складав 226 846 (заробітна плата отримана за основним місцем роботи – джерело доходу ГУНП в Закарпатській області – 211993 грн, та заробітна плата за основним місцем роботи – джерело доходу – ГУНП у Львівській області – 14853 грн.) (а.с. 96-99). Згідно з роз`яснень НАЗК №1 від 03.02.2021 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації необхідно зазначати відомості про отриману заробітну плату, включно з податками і зборами, а не фактично отриманий дохід. 
Відповідно до вказаної декларації про майновий стан відповідача, нерухоме або рухоме майно у його власності не перебуває. 
Частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. З урахуванням вимог справедливості та розумності будь-який суб`єкт приватного права безумовно спрямовує на споживання лише такі доходи, які становлять безумовний приріст (заробітна плата, гонорари, плата за надання послуг, доходи від процентів по депозитам, орендна плата тощо). Саме тому лише той дохід, який збільшує майно платника аліментів, якщо тільки він прямо не звільнений від цього Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів, має враховуватись під час визначення розміру аліментів.
Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що відповідач фактично отримує меншу суму, ніж зазначена в декларації, колегія суддів вважає обґрунтованими, оскільки при вирішенні питання про визначення розміру аліментів враховується не лише розмір доходу, який отримує платник аліментів, а й розмір відрахувань з цього доходу.
При визначенні розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання, а суд першої інстанції належним чином не мотивував свого рішення, яким визначив щомісячне стягнення з відповідача на утримання малолітньої доньки сторін майже 30 % доходу відповідача.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , колегія суддів враховує рівень доходу відповідача, наявність іншої дитини - ОСОБА_4 , 2019 року народження, визначений законом прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, визнання відповідачем фінансової спроможності надавати допомогу дитині в розмірі 3000 грн, та вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 (2020 року народження), у твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, які підлягають стягненню з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини, а відтак рішення суду в цій частині підлягає зміні.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції,через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, слід змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. щомісячно.
Керуючись ст.368, 369, п. 2 ч. 1 ст.374, п.п. 3,4 ст.376, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 лютого 2021 року - змінити, виклавши другий абзац резолютивної частини в такій редакції:
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , що проживає за адресою:  АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.10.2020 і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 травня 2021 року.

Суддя-доповідач             

Судді