Ухвала
 
22 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 641/8603/20
 
провадження № 61-5952ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2020 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
 
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2021 року, позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 118 350,18 грн.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» інфляційні витрати в розмірі 3 424,98 грн, три відсотки річних в розмірі 4 506,39 грн, судові витрати у розмірі 2 102,00 грн по 1 051,00 грн з кожного.
 
У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга особи, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки.
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до частини четвертої статті 389 ЦПК України особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. Після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.
 
Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом право особи, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, на касаційне оскарження судового рішення виникає лише після розгляду судом апеляційної інстанції її апеляційної скарги на вказане судове рішення.
 
Як виняток, допускається оскарження постанови апеляційного суду у касаційному порядку, якщо безпосередньо судом апеляційної інстанції ухвалено судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, особи, яка не брала участі у справі.
 
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки цієї особи.
 
У касаційні скарзі ОСОБА_1 зазначає, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що є споживачами послуг з теплопостачання, а тому оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про її права та обов`язки.
 
З огляду на те, що судом першої інстанції розглянуто спір по суті та стягнуто заборгованість з відповідачів, а безпосередньо судом апеляційної інстанції, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції, питання про права та обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалося, право на звернення до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення могло виникнути у ОСОБА_1 лише після оскарження нею рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року в апеляційному порядку. 
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи вказане вище та ту обставину, що ОСОБА_1 не скористалася правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, звернення до суду касаційної інстанції є передчасним, а у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2021 року слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2021 року у справі за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             Н. Ю. Сакара      
                                                                                                                  О. В. Білоконь 
                                                                                                                  О. М. Осіян