ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.003864 пров. № А/857/3492/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Гінди О.М., Пліша М.А.
за участю секретаря судового засідання –   Юник А.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року, прийняте суддею Коморним О.І. в м.Львові о 16 годині 17 хвилині, повний текст складено 28 грудня 2020 року, у справі № 1.380.2019.003864 за адміністративним позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача: Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, -

                                                 В С Т А Н О В И В:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася в суд з позовом, в якому з урахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 417 368,70 грн.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 замінено первинного позивача Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на належного Міністерство оборони України, а Національну академію сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії через небажання продовжувати навчання, що свідчить про невиконання ним умов підписаного контракту, відтак, зазначена обставина обумовлює обов`язок відшкодування витрат на утримання особи у закладі вищої освіти.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року позов задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій. Відтак, вважає, що йому передбачені пільги відповідно статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а саме державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах. 
Зазначає, що порядок №964 є підзаконним нормативно-правовим актом, норми якого суперечать Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, тому при вирішенні цієї справи слід керуватися саме положеннями цього Закону.
Просить врахувати, що на перший курс навчання зарахований 26.07.2016, а Порядок №975 набув чинності 01.01.2017, яким передбачено подання заяви із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку претендує учасник бойових дій.
Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Також, представником Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подано пояснення щодо апеляційної скарги відповідача, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення - без змін. Покликається на доведеність позивачем правомірності та обґрунтованості вимог щодо стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача та його представника, які просили задоволити апеляційну скаргу, представника третьої особи, який просить залишити без змін рішення суду, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника Національної академії від 26.07.2016 №52-КС (по особовому складу) ОСОБА_2 зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. З 05.08.2016 ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 05.08.2016 №183 (по стройовій частині) (т.1 а.с. 15).
05 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та молодшим сержантом ОСОБА_3 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. Згідно з пунктом 1 вказаного контракту ОСОБА_1 зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість (т.1 а.с.16, 17).
Курсант ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із небажанням продовжувати навчання. Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року “Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах” та зобов`язався їх відшкодувати (т.1 а.с.18).
Наказом начальника Національної академії від 20.06.2019 №31-КС (по особовому складу) із молодшим сержантом ОСОБА_3 , розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас (т.1 а.с.19).
Наказом начальника Національної академії від 20.06.2019 №156 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 05.08.2016 по 20.06.2019 в сумі 395 939 грн 85 коп. (т.1 а.с.20).
20.06.2019 ОСОБА_2 під підпис ознайомлено із довідкою-розрахунком №120 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 395 939 грн 85 коп. У розписці до довідки-розрахунку ОСОБА_3 вказав, що з розрахунком не згідний, вказав, що звільнення здійснювалося під психологічним тиском, проте зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 20.07.2019 (т.1 а.с.21).
Згідно із довідкою-розрахунком Національної академії від 20 червня 2019 року №120 витрати на утримання відповідача у сумі 395 939,85 грн. становлять: грошове забезпечення - 301779,99 грн, продовольче забезпечення - 66830,28 грн, медичне забезпечення - 432,00 грн, спожиті комунальні послуги та енергоносії - 26897,58 грн. 
Згідно довідки помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №782 від 22.07.2019, відповідач частково сплатив заборгованість перед позивачем 27.06.2019 у сумі 4998,46 грн (т.1, а.с.28).
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, з урахуванням вимог ст. 371 КАС України (судові рішення, які виконуються негайно), видано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким п.4 параграфу 3 наказу начальника Національної академії (по особовому складу) від 20.06.2019 № 31-КС про відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання та звільнення з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" молодшого сержанта ОСОБА_2 , курсанта навчального курсу факультету бойового застосування військ Національної академії, скасовано, поновлено відповідача на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ ".
ОСОБА_4 після поновлення його на військовій службі (навчанні) до Національної академії згідно довідки - розрахунку від 20.03.2020 № 37 (т.1 а.с.87) з 14.02.2020 по 20.03.2020 роки нараховано та виплачено 26 427 грн 31 коп, а саме: 1. Грошове забезпечення - 22674 грн 29 коп.; 2. Продовольче забезпечення 2682 грн 96 коп.; 3. Медичне забезпечення 15 грн 00 коп.; 4. Спожиті комунальні послуги та енергоносії 1055 грн 06 коп.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 у справі №857/13768/19 задоволено апеляційну скаргу Національної академії на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019 у справі №1.380.2019.003720 за позовом ОСОБА_1 до Національної академії, Командування сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним і скасування наказів, поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення (яка набрала законної сили 24.02.2020), скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2019, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 видано наказ начальником Національної академії (по особовому складу) від 20.03.2020 №20-КС (т.1, а.с.86), яким скасовано наказ начальника Національної академії від 02.12.2019 №103-КС, яким поновлено ОСОБА_2 на військовій службі (навчанні) третього курсу спеціальності "військове управління (за видами збройних сил) спеціалізації "управління діями підрозділів механізованих військ".
Наказом начальника Національної академії від 20.03.2020 №74, ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового зі сніданку 21.03.2020 (підстава наказ начальника Національної академії від 20.03.2020 року №20-КС), зобов`язано ОСОБА_2 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії в сумі 26 427 грн 31 коп. (т.1 а.с.85).
Зважаючи на те, що відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано у повному обсязі витрати у сумі 417 368,70 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи повністю адміністративний позов виходив з того, що оскільки відповідач достроково припинив навчання в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, то в силу вимог ч.10 ст.25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та Порядку №419 він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Пунктами 3-4 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний  наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 №419/831/240/605/ 537/219/534 (далі Порядок №419), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.
Відповідно п.2.1 Порядку №419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Пунктом 2.1.1.1 Порядку №419 передбачено, що курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.
Згідно п.2.3 Порядку №419, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
З наведеного слідує, що оплата за навчання не входить до складу витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ.
Відповідно до п.1 Контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, курсант ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Утримання відповідача у Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного здійснювалось шляхом здійснення грошового та продовольчого забезпечення.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Так, відповідно до довідок-розрахунків Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 20 червня 2019 року №120 та від 20 березня 2020 року № 37 витрати на утримання відповідача становлять 395 939,85 грн та 26 427 грн 31 коп. відповідно (том 1, а. с. 21, 87). Також, з довідки помічника начальника Національної академії з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби №782 від 22.07.2019 встановлено, що відповідач добровільно частково сплатив заборгованість перед позивачем 27.06.2019 у сумі 4998,46 грн (том 1 а. с. 28).
Відтак, зазначеним підтверджується, що за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 417 368,70 грн.
Покликання на недостовірність складення довідки-розрахунку не заслуговують на увагу, оскільки такі жодним належним доказом не підтвердженні, а відтак не можуть спростовувати нарахування позивачем суми заборгованості відшкодування витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі. Також, в зазначених довідках-розрахунках наявний підпис відповідача, яким він підтверджує свою згоду на зобов`язання оплатити зазначену у них суму в касу або на рахунки Національної академії до 20.07.2019 та до 20.04.2020 відповідно (том 1 а. с. 21, 87).
Крім цього, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) отримував виплати від Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного в період з 01.04.2016 по 30.06.2020 (том 2, а.с.15), що спростовує покликання відповідача щодо відсутніх виплат позивачем на його рахунок.
Відповідно до ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, держава забезпечує учасникам бойових дій та їхнім дітям, у тому числі дітям, які навчаються за денною формою навчання у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах (ч. 7).
Державна цільова підтримка для здобуття професійно-технічної та вищої освіти надається у вигляді: повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів; пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти; соціальної стипендії; безоплатного забезпечення підручниками; безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах; безоплатного проживання в гуртожитку; інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України (ч. 8).
Аналіз зазначених норм вказує на те, що держава повинна забезпечити відповідачу, як учаснику бойових дій, цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти шляхом повної або часткової оплати навчання за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, безоплатного проживання в гуртожитку, безоплатного забезпечення підручниками, безоплатного доступу до мережі Інтернет, систем баз даних у державних та комунальних навчальних закладах та інших заходів, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Зазначені вище довідки-розрахунки є розрахунками витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, а не витрат, пов`язаних з його навчанням в Національній академії сухопутних військ, тобто вказані довідки не передбачають відшкодування відповідачем витрат держави на його навчання, користування підручниками, мережею Інтернет, на проживання в гуртожитку та інше.
Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що поняття - відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі відрізняється від поняття - оплата за навчання, а статус відповідача, як учасник бойових дій не звільняє його від обов`язку по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з його утриманням, як курсанта вищого навчального закладу, у випадку дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.
Зважаючи на те, що відповідач достроково припинив навчання в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, тому в силу вимог ч.10 ст.25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та Порядку №419 він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються учасникам бойових дій та членам їх сімей, що проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.
Відповідачем не надано суду жодних доказів того, що пільги, передбачені п.5 ч.1 ст.12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не використовуються ним за місцем проживання. Поряд з цим, курсанти, які навчаються в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). 
Таким чином, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, а відтак така підлягає стягненню в судовому порядку.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову повністю.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.003864 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 11.05.21