ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4447/18  Номер провадження 22-ц/814/1177/21	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,
суддів Карпушина Г.Л., Хіль Л.М., 
при секретарі Ряднині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа: виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради,

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
У серпні 2018 року   ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою, третя особа: виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власницею 11/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є ОСОБА_3 1/5 частина та ОСОБА_1 . Рішенням виконкому Полтавської міської ради було закріплено за вказаним домоволодінням земельну ділянку площею 2435 кв.м., у подальшому розмір земельної ділянки було зменшено до 2000 кв.м. 
На даний час між співвласниками виник спір щодо користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель і споруд. 
ОСОБА_2 зазначає, що їй чинять перешкоди для проходу до її частини будинку.
Просить визначити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно варіанту судової земельно-технічної експертизи.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2020 року клопотання задоволено.        
Призначено по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою додаткову судову земельно-технічну експертизу.
        На вирішення експерта поставлено наступні запитання:
Які можливі додаткові варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 згідно часток співвласників домоволодіння між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з урахуванням варіанту №3 висновку експертів №209/210 та запропонованим варіантом №2 висновком експертів №209/210 від 27.05.2020 року?
Проведення експертизи доручено Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (36004, м. Полтава, вулиця Чураївни, 1/1). 
   Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.
На розгляд експерту надано матеріали цивільної справи №552/4447/18 (№2/552/5/20).
Обов`язок по оплаті експертизи покладено на відповідача ОСОБА_3 . 
Провадження по справі до закінчення проведення експертизи зупинено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду її в апеляційному порядку оскаржила Білецька О.А. Просила оскаржувану ухвалу скасувати. 
Позиція сторін
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що в судовому засіданні її адвокат вказував на те, що не вбачає необхідності в призначенні експертизи. 
Крім того, у питанні експертам йдеться про одну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Проте такої ділянки фактично не існує, оскілки ще у 1973 року відбувся розподіл вказаної земельної ділянки, однак дана обставина не зазначена в ухвалі суду. 
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_3 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін. Вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
У судове засідання ОСОБА_1 та її представник не з`явилися надавши заяву про розгляд справи без їх участі. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  та їх представників,дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Позиція апеляційного суду
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).
Досягнення завдань цивільного судочинства забезпечується, зокрема, за допомогою доказування - одного із основоположних елементів правосуддя.
Пунктами 2, 3 ч.1 ст. 43 ЦПК України передбачено право учасників справи подавати докази та брати участь у їх дослідженні, подавати заяви та клопотання.
Згідно положень ст. 76, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють  провадження у справі до судового розгляду», зокрема, роз`яснено, якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів.
Пунктом 17 цієї ж Постанови роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і  поданих доказів.  
Відповідно до п. 1 ч. 1, 4  ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:  для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Функція суду в розумінні п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України зводиться до сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим процесуальним кодексом, зокрема з подання доказів  (ст. 43 ЦПК України) і доведення ними тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 90 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З апеляційної скарги вбачається, що  ОСОБА_1 не погоджується з обставинами справи та самим фактом проведення експертизи.
Однак, колегія суддів звертає увагу, що сторони мають право надави будь які докази, які вважають за доцільне.
У свою чергу висновок експерта є таким доказом, який буде досліджуватися судом, як окремо так і в сукупності з іншими доказами та відповідно до всіх матеріалів справи.
Також колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не надано належних доказів на підтвердження зазначених в апеляційній скарзі обставин, щодо не існування зазначеної земельної ділянки та її розподілу на три земельні ділянки з присвоєнням кожній окремої адреси.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що експертиза проводилася на підставі всіх наявних матеріалів справи, тобто експерт мав доступ до всіх документів наданих сторонами.
Зважаючи на зазначене колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції обґрунтовано, з додержанням норм чинного законодавства, враховуючи право сторін на надання доказів, вмотивовано призначив додаткову експертизу.
Щодо інших доводів апеляційної скарги 
Посилання  ОСОБА_1 на те, що в судовому засіданні її адвокат зазначав про недоцільність проведення експертизи проте в оскаржуваній ухвалі вказано, що він не заперечував проти проведення експертизи не свідчить про її незаконність та не може бути підставою для скасування зазначеної ухвали. 
Доводи наведені в апеляційній скарзі, що фактично земельної ділянки за адресою:  АДРЕСА_1 , не існує, оскільки вона вже була поділена на три окремі ділянки є необґрунтованими, так як матеріали справи не містять доказів, що спірна земельна ділянка була розподілена між співвласника та кожному було виділено окрему земельну ділянку, яка зареєстрована у встановленому законодавством порядку з присвоєнням окремої адреси. 
При цьому зазначені в апеляційній скарзі обставини підлягають доказуванню та мають бути досліджені при розгляді справи по суті.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростували, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Щодо судових витрат
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє вимоги заяви, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року

Головуючий                         С.А. Гальонкін

Судді                 Г.Л. Карпушин

                                                                       Л.М. Хіль