Постанова
Іменем України
 
19 травня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 679/48/16-ц
провадження № 61-4361св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , Нетішинська міська рада Хмельницької області, 
третя особа - виконавчий комітет Нетішинської міської ради,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , Нетішинської міської ради Хмельницької області, третя особа: виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області, про визнання протиправним та скасування рішення, частини рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку.
 
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
 
УхвалоюНетішинського міського суду Хмельницької області в складі судді: Базарника Б. І. від 27 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Нетішинської міської ради Хмельницької області, третя особа - виконавчий комітет Нетішинської міської ради Хмельницької області, про визнання протиправним та скасування рішення, частини рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, усунення перешкод у здійсненні права приватної власності на земельну ділянку.
 
Залучено до участі у справі як правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .
 
Судове засідання призначено на 10 годину 00 хвилин 07 грудня 2020 року в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року провадження у справі зупинено до залучення для участі у справі правонаступника після смерті ОСОБА_2 . Відповідно до листа приватного нотаріуса Нетішинського міського нотаріального округу Івтушка В.М. від 15 жовтня 2020 року №39/01-16 спадщину після ОСОБА_2 прийняла  ОСОБА_3 . Тому необхідно залучити до участі в справі як правонаступника ОСОБА_2 його спадкоємця - ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2021 року відмовлено ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року.
 
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_3 , не погоджуючись із ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення в частині залучення її до участі у справі як правонаступника ОСОБА_2 , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Відповідно до статті 353 ЦПК України ухвала про поновлення провадження у справі та залучення до участі у справі правонаступника не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. За правилами частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. На підставі пункту 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню. Оскільки ухвала про поновлення провадження у справі та залучення до участі у справі правонаступника відсутня в переліку ухвал визначених частиною першою статті 353 ЦПК України, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.
 
Аргументи учасників справи
 
У березні 2021 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку подала касаційну скаргу на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, в якій просила: скасуватиоскаржену ухвалу апеляційного суду; справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції; стягнути з позивача судові витрати.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року постановлено: поновити провадження у справі; залучити до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Поданою апеляційною скаргою від 29 січня 2021 року оскаржено ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 27 жовтня 2020 року лише в частині залучення до участі у справі правонаступника. Право на оскарження ухвал передбачено пунктом 28 частини першої статті 353 ЦПК України, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою. Цей пункт слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції, як про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, так і про відмову у заміні сторони. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).
 
Рух справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
В ухвалі Верховного Суду від 20 квітня 2021 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).
 
Позиція Верховного Суду
 
Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.
 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Згідно пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
У частині першій статті 353 ЦПК України передбачений перелік ухвал суду першої інстанції, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду. 
 
Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (пункт 28 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (частина перша статті 55 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що «розглядаючи положення пункту пункті 28 частини першої статті 353 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що зміст цього пункту не містить заборони апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження. Тому, виходячи із системного аналізу положення пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, ухвали суду першої інстанції про відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження підлягають апеляційному оскарженню. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що пункт 28 частини першої статті 353 ЦПК України у поєднанні з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному та касаційному оскарженню підлягають судові рішення, як про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження, так і про відмову у заміні сторони».
 
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 522/22205/17 (провадження № 61-4481св19) вказано, що «згідно з частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, зокрема до таких ухвал відноситься й ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (пункт 28). Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 листопада 2018 року виходив із того, що ухвала про процесуальне правонаступництво не підлягає оскарженню. Такий висновок суду апеляційної інстанції не відповідає пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України. Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_3 не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження».
 
Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
 
У справі, що переглядається:  ОСОБА_3 в апеляційній скарзі (а. с. 16 - 18 том виділені матеріали) оскаржувала ухвалу суду першої інстанції в частині процесуального правонаступництва; на підставі пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України ухвалу суду першої інстанції в частині процесуального правонаступництва можливо оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Тому апеляційний суд зробив помилковий висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
 
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
 
Тому, з урахуванням висновку щодо суті касаційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала апеляційного суду ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу апеляційного суду скасувати і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
 
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2021 рокускасувати.
 
Передати справу № 679/48/16-ц до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Хмельницького апеляційного суду від 15 лютого 2021 рокувтрачає законну силу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                     В. І. Крат
 
Судді:                                                                                              Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
М. М. Русинчук
 
М. Ю. Тітов