05.05.21
22-ц/812/789/21
                                                          
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 483/1794/20 
Провадження № 22-ц/812/789/21 
 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах : 
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В., 
із секретарем судового засідання – Біляєвою В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Куцарова В.І. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про примусове проникнення до нежитлових приміщень боржника, - 
В С Т А Н О В И В :
       Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. звернувся до суду з поданням, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до нежитлових приміщень, що належать боржнику ТОВ "Очаківський Райагрохім" на праві власності.
       Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича перебуває зведене виконавче провадження № 63598048 з примусового виконання виконавчих документів, а саме: наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/641/19 про стягнення з ТОВ "Очаківський райагрохім" на користь Приватного підприємства НВП "Агроенергетичні технології" грошових коштів в загальній сумі 1641435 грн. 67 коп., з якої: основний борг - 1134981 грн. 77 коп., 3% річних - 33209 грн. 86 коп., інфляційні втрати - 86479 грн. 57 коп., пеня - 386764 грн. 471роп., а також судовий збір у сумі 24493 грн. 05 коп. (рішення набрало законної сили 10.10.2019р., виконавче провадження відкрито 18.09.2020р.) та наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/2359/19 про стягнення з ТОВ "Очаківський райагрохім" на користь Приватного підприємства НВП "Агроенергетичні технології": - 266891,74 грн. - пені; - 23508,12 грн. - 3% річних; - 19277,30 грн. - інфляційних втрат, 4645,16 грн. - судовий збір (рішення набрало законної сили 12.10.2020р., виконавче провадження відкрито 12.11.2020р.)
       За вказаними виконавчими документами боржником є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Очаківський райагрохім" (ЄДРПОУ 05490167).         Кореспонденція належна боржнику направлялась виконавцем за адресами зазначеними у виконавчих документах, а саме: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .
       Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц (провадження № 14-287цс18) розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів чи судів інших юрисдикцій, якщо спеціальним законом не врегульовано певної процедури здійснення окремих виконавчих дій, зокрема надання дозволу на примусове проникнення до приміщення, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавцем 18.09.2020р. та 12.11.2020р. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанов направлено сторонам виконавчого провадження.
       Відповідно до інформації з Сайту Укрпошти, рекомендована кореспонденція (постанова про відкриття виконавчого провадження) отримана боржником 25.09.2020р.
       18.09.2020 року та 12.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, якими накладено арешт на все майно, що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі в індивідуальному банківському сейфі. Відповідно до повернутого конверта боржник не отримує кореспонденцію за адресою своєї реєстрації.
       18.09.2020 року та 12.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на всі грошові кошти в будь якій грошовій одиниці та валюті, що містяться на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах.
       12.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
       Однак, рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".
       Згідно інформації податкової служби, боржник має відкриті рахунки у банках, однак згідно відповідей з банківських установ кошти на рахунках відсутні.
       Згідно інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області за боржником ТОВ «Очаківський райагрохім» зареєстрована сільськогосподарська техніка. Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області за боржником зареєстровані транспортні засоби.
       21.10.2020р. приватним виконавцем направлено вимогу керівнику ТОВ «Очаківський райагрохім» - Глига Андрію Вячеславовичу подати декларацію про доходи та майно боржника та з`явитись до приватного виконавця. Однак жодних дій щодо виконання рішення суду не здійснено, про що складено відповідний акт приватного виконавця.
       18.09.2020р., 21.09.2020р., 15.10.2020р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна та постанови про розшук майна боржника.
       Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ТОВ «Очаківський райагрохім» зареєстровано нерухоме майно, а саме: комплекс, торговий центр за адресою АДРЕСА_3 ; яма ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 ; адмінбудівля за адресою АДРЕСА_3 ;
45/100 частина нежитлової будівлі, їдальня на 75 місць з пекарнею за адресою АДРЕСА_5 ; будинок, житловий за адресою АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, автозаправна станція за адресою АДРЕСА_4 ; комплекс, відділення № 3 за адресою АДРЕСА_6 ; гуртожиток за адресою АДРЕСА_7 ; виробнича будівля за адресою АДРЕСА_8 ; нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, "Холодильник" за адресою АДРЕСА_9 ; нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_10 ; склад готової продукції за адресою АДРЕСА_8 . 
       06.11.2020 року приватним виконавцем направлено до боржника вимогу про надання доступу до вище вказаного нерухомого майна для проведення виконавчих дій 12.11.2020 року, перевірки майнового стану боржника та з метою виявлення транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, що належать боржнику на праві власності та знаходяться у розшуку, відповідно до постанов приватного виконавця.
       13.11.2020 року приватним виконавцем здійснений вихід за адресами нерухомого майна боржника, за результатами якого складений акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено: боржник або представник за цією адресою відсутні. Доступ до приміщення не надано, вимогу виконавця не виконано. Перевірити майно боржника не представилось можливим.
       13.11.2020 року приватним виконавцем направлено повторно до боржника вимогу про надання доступу до нерухомого майна, для проведення виконавчих дій 20.11.2020 року та перевірки майнового стану боржника. 20.11.2020 року приватним виконавцем здійснений вихід за адресами нерухомого майна боржника, за результатами якого складений акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено: доступ до приміщення не надано, вимогу виконавця не виконано. Перевірити майно боржника не представилось можливим.
       Ненадання доступу до приміщення перешкоджає проведенню виконавчих дій. 
Враховуючи викладене, а також те, що рішення до теперішнього часу не виконано, жодних коштів на погашення заборгованості по рішенню суду боржником не сплачено, а боржник не вживає заходів щодо виконання рішення, та посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, з метою повного, своєчасного виконання рішення суду для проведення виконавчих дій щодо опису і арешту майна боржника ТОВ «Очаківський райагрохім» приватний виконавець Куліченко Д.О. просив надати дозвіл на примусове проникнення до нежитлових приміщень, що належать боржнику та знаходяться за адресами : виробнича будівля за адресою АДРЕСА_8 ; склад готової продукції за адресою АДРЕСА_8 ; комплекс, торговий центр за адресою АДРЕСА_3 ; адмінбудівля за адресою АДРЕСА_3 ; 45/100 частина нежитлової будівлі, їдальня на 75 місць з пекарнею за адресою АДРЕСА_5 .
       Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про примусове проникнення до нежитлових приміщень боржника фізичної особи.
       Не погодившись із вказаним судовим рішенням, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення яким подання приватного виконавця задовольнити.
       В апеляційній скарзі зазначає, що єдиною підставою для відмови стало те, що «до подання не додано копій документів виконавчого провадження, на підставі яких відкрито виконавче провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про накладення арешту на майно».
       Проте вказане не відповідає дійсності, оскільки подання про примусове проникнення до нежитлових приміщень боржника було подане приватним виконавцем Куліченко Д.О. за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через підсистему «Електронний суд» разом з додатками (копії матеріалів виконавчого провадження, на підставі яких відкрито виконавче провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про накладення арешту на майно, тощо) в кількості 112 арк.
       Тому вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що виконавцем не надано доказів до подання є помилковим оскільки спростовується інформацією наявною в системі «Електронний суд».
        Учасники судового процесу до судового засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).
Ухвала суду зазначеним вимогам закону не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем на підтвердження своєї вимоги не надано копії виконавчих документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про накладення арешту на майно на які посилається у поданні, що позбавляє можливості суд встановити обґрунтованість вимоги про примусове проникнення до нежитлових приміщень боржника.
       Крім того, не надано доказів, що боржнику ТОВ "Очаківський Райагрохім" належить на праві власності нежитлові приміщення за вказаними в поданні адресами, а надані приватним виконавцем фото з зображенням будівель не є належним доказом того, що вони належить боржникові на праві власності.
       За такого, суд першої інстанції дійшов висновку, що подання приватного виконавця є необґрунтованим, не доведеним достатніми доказами, а тому в його задоволенні слід відмовити.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.
Відповідно до ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно - телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не передбачено цим Кодексом.
       Подання про примусове проникнення до нежитлових приміщень боржника було подане приватним виконавцем Куліченко Д.О. за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через підсистему «Електронний суд» разом з додатками (копії матеріалів виконавчого провадження, на підставі яких відкрито виконавче провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов про накладення арешту на майно, тощо) в кількості 112 арк.
Крім того, приймаючи рішення у справі суд з одного боку посилається на не надання доказів, що боржнику ТОВ "Очаківський Райагрохім" належить на праві власності нежитлові приміщення за вказаними в поданні адресами, а з іншого - зазначає, що надані приватним виконавцем фото з зображенням будівель не є належним доказом того, що вони належить боржникові на праві власності, що свідчить про те, що суд вибірково ознайомився з додатками до подання, так як фото з зображенням будівель також були подані через підсистему «Електронний суд» і зазначені в поданні як додатки та фактично ухилився від встановлення обставин справи.
За такого, висновок суду першої інстанції про те, що подання приватного виконавця є необґрунтованим саме через не надання доказів, є помилковим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення.
        Відповідно до ст. 8 Європейської Конвенції захисту прав людини та основних свобод кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Тобто, відповідно до частини другої зазначеної статті таке втручання допускається, але лише як виняток у випадках, коли воно здійснюється згідно з законом (законність), є необхідним у демократичному суспільстві (пропорційність) в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (легітимна мета).
На рівні національного законодавства гарантією захисту зазначеного конвенційного права є закріплена у статті 30 Конституції України засада недоторканності житла чи іншого володіння особи, що полягає в недопустимості проникнення до них інакше як за вмотивованим рішенням суду за винятком невідкладних випадків, установлених законом.
Частиною 2 ст. 311 ЦК України також передбачено, що проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбуватися лише за вмотивованим рішенням суду.
Конкретний механізм втілення цієї гарантії регламентовано у ст. 439 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення судом питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з п. 4 частини 3 якої, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.
Системний аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що закон передбачає можливість та механізм примусового проникнення з метою захисту прав i свобод інших осіб не тільки до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, а й до житла особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, та судовий контроль за таким проникненням.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла у такому випадку визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. 
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц (провадження № 14-287цс18) розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів чи судів інших юрисдикцій, якщо спеціальним законом не врегульовано певної процедури здійснення окремих виконавчих дій, зокрема надання дозволу на примусове проникнення до приміщення, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»  виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Відповідно до зазначеної норми права копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
З матеріалів справи вбачається, що у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 63597636, до складу якого входять :
1)виконавче провадження № 63084838 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/641/19, виданого 21.11.2019р. про стягнення з ТОВ "Очаківський райагрохім" на користь Приватного підприємства НВП "Агроенергетичні технології" грошових коштів в загальній сумі 1641435 грн. 67 коп., з якої: основний борг - 1134981 грн. 77 коп., 3% річних - 33209 грн. 86 коп., інфляційні втрати - 86479 грн. 57 коп., пеня - 386764 грн. 471роп., а також судовий збір у сумі 24493 грн. 05 коп. (рішення набрало законної сили 10.10.2019р.),
2)виконавче провадження № 63597636 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/2359/19, виданого 23.10.2020р. про стягнення з ТОВ "Очаківський райагрохім" на користь Приватного підприємства НВП "Агроенергетичні технології": - 266891,74 грн. - пені; - 23508,12 грн. - 3% річних; - 19277,30 грн. - інфляційних втрат, 4645,16 грн. - судовий збір (рішення набрало законної сили 12.10.2020р.)
Виконавче провадження № 63084838 було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 18 вересня 2020 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 63084838 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/641/19, виданого 21.11.2019р.
Вказана постанова 18.09.2020 року направлена боржнику за 2 адресами, зазначеними у виконавчому документі, та вручена 25.09. 2020р. та 08.10.2020р.
Виконавче провадження № 63597636 було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. 12 листопада 2020 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження № 63597636 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області № 915/2359/19, виданого 23.10.2020р.
Вказана постанова 12.11.2020 року направлена боржнику за 2 адресами, зазначеними у виконавчому документі, проте вручена не була.
12 листопада 2020р. приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. була винесена постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про що свідчить постанова ВП № 63597636.
18.09.2020 року та 12.11.2020 року приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, якими накладено арешт на все майно, що належить боржнику, цінності, та інше майно боржника, що знаходиться на зберіганні в банківській установі, у тому числі в індивідуальному банківському сейфі, а також постанови про арешт коштів боржника, якими накладено арешт на всі грошові кошти в будь-якій грошовій одиниці та валюті, що містяться на всіх рахунках, у всіх банківських та інших фінансових установах. 
Постанови направлялися боржнику, проте даних про їх отримання матеріали справи не містять.
Згідно інформації податкової служби, боржник має відкриті рахунки у банках, однак згідно відповідей з банківських установ кошти на рахунках відсутні.
       Згідно інформації Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області за боржником ТОВ «Очаківський райагрохім» зареєстрована сільськогосподарська техніка. Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області за боржником зареєстровані транспортні засоби.
18.09.2020р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, а саме сільськогосподарської техніки з зазначенням її переліку у кількості 84 одиниць, та про її розшук.
21.09.2020р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, а саме 3 транспортних засобів, та про їх розшук.
15.10.2020р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, а саме трактора колісного марки БЕЛАРУС- 1221.2 2013 року випуску та про його розшук. 
21.10.2020р. приватним виконавцем направлено вимогу керівнику ТОВ «Очаківський райагрохім» подати декларацію про доходи та майно боржника та з`явитись до приватного виконавця. Однак вимога приватного виконавця виконана не була.
        26.10.2020р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника, а саме 42 транспортних засобів з зазначенням їх переліку, та про їх розшук.
        Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ТОВ «Очаківський райагрохім» зареєстровано нерухоме майно, а саме: комплекс, торговий центр за адресою АДРЕСА_3 ; яма ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_4 ; адмінбудівля за адресою АДРЕСА_3 ;
45/100 частина нежитлової будівлі, їдальня на 75 місць з пекарнею за адресою АДРЕСА_5 ; будинок, житловий за адресою АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, автозаправна станція за адресою АДРЕСА_4 ; комплекс, відділення № 3 за адресою АДРЕСА_6 ; гуртожиток за адресою АДРЕСА_7 ; виробнича будівля за адресою АДРЕСА_8 ; нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_6 ; нежитлова будівля, "Холодильник" за адресою АДРЕСА_9 ; нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_10 ; склад готової продукції за адресою АДРЕСА_8 . 
       06.11.2020 року приватним виконавцем направлено до боржника вимогу про надання доступу для проведення виконавчих дій 12.11.2020 року, перевірки майнового стану боржника та з метою виявлення транспортних засобів та сільськогосподарської техніки, що належать боржнику на праві власності та відповідно до постанов приватного виконавця знаходяться у розшуку, до нерухомого майна за адресами:
АДРЕСА_3 ; 
АДРЕСА_4 ; 
АДРЕСА_3 ;
АДРЕСА_5 ; 
АДРЕСА_6 ;
АДРЕСА_4 ;
АДРЕСА_6 ;
АДРЕСА_7 ; 
АДРЕСА_8 ; 
АДРЕСА_6 ; 
АДРЕСА_9 ; 
АДРЕСА_10 ; 
АДРЕСА_8 . 
Проте даних про отримання даної вимоги боржником матеріали справи не містять.
Вихід за зазначеними адресами нерухомого майна боржника приватним виконавцем було здійснено не 12 листопада 2020р. як зазначено в вимозі від 06.11.2020р., а 13 листопада 2020р., за результатами якого був складений акт приватного виконавця від 13.11.2020р., відповідно до якого встановлено: доступ до приміщень не надано, вимогу виконавця не виконано, перевірити майно боржника не представилось можливим.
       13.11.2020 року приватним виконавцем повторно направлено боржнику вимогу про надання доступу до зазначеного вище нерухомого майна, для проведення виконавчих дій 20.11.2020 року та перевірки майнового стану боржника.
Даних про отримання даної вимоги боржником матеріали справи також не містять.
20.11.2020 року приватним виконавцем був здійснений вихід за адресами нерухомого майна боржника, за результатами якого складений акт приватного виконавця, відповідно до якого встановлено: доступ до приміщення не надано, вимогу виконавця не виконано. Перевірити майно боржника не представилось можливим. Боржник та його представники відсутні.
Згідно з ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  суди застосовують при розгляді справ Конвенцію  про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав.
Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод, так як виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.
У справі «Войтенко проти України» (рішення від 29 червня 2004 року) Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для  заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.
Як зазначено у ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою  статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.
Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,  статті 8 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.
При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18  Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.
За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.
Крім того, зазначеним вище законодавством передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.
Юридично важливою обставиною при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання державному виконавцю у вчиненні таких дій.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника, оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені боржнику.
Враховуючи встановлені обставини та ту обставину, що державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним державному виконавцю у здійсненні виконавчих дій, у поданні державного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до зазначеного у поданні нерухомого майна боржника слід відмовити.
З урахуванням викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду слід скасувати та винести постанову про відмову у задоволенні подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до зазначеного у поданні нерухомого майна боржника для проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням, що не перешкоджає приватному виконавцю повторно звернутися до суду з аналогічним поданням після усунення зазначених в тексті постанови недоліків.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича задовольнити частково. 
Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.
У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича про надання дозволу на примусове проникнення до нежитлових приміщень, що належать ТОВ "Очаківський Райагрохім" та знаходяться за адресами : виробнича будівля за адресою АДРЕСА_8 ; склад готової продукції за адресою АДРЕСА_8 ; комплекс, торговий центр за адресою АДРЕСА_3 ; адмінбудівля за адресою АДРЕСА_3 ; 45/100 частина нежитлової будівлі, їдальня на 75 місць з пекарнею за адресою АДРЕСА_5 - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття. Оскарженню у касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий 

Судді 

Повний текст постанови складено 11 травня 2021 року.