ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Черкаси   

Справа № 711/7786/15-ц		
Провадження № 22-ц/821/648/21		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Єльцова В.О.
суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л.В.
секретаря: Винник І. М.

учасники справи:
заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів»
боржник:  ОСОБА_1 
стягувач ПАТ «Дельта Банк»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2021 року про відмову в зупиненні провадження та про заміну стягувача (позивача) за виконавчим листом, виданим у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
19.10.2020 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про заміну стягувача (позивача) за виконавчим листом, мотивуючи заяву тим, що 06.09.2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалив рішення у справі №711/7786/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором № 49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Дельта Банк».
Заява мотивована тим, що 24.07.2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2295/К, відповідно до умов якого АТ «Дельта Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні банку, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, та/або фізичних осіб, та/або фізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги (далі Боржники), включаючи право вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки, та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, договорами, контрактами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно Реєстру у Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги.
Вказує, що відповідно до Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ», набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року в сумі 162825,37 грн., з яких:
101840,22 грн. основна заборгованість за тілом кредиту;
60985,15 грн. заборгованість по комісіям.
Заборгованість за нарахованими процентами за кредитом та штрафам відсутня.
Право вимоги отримано на підставі Протоколу електронних торгів, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став як покупець ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Договір про відступлення прав вимоги набув чинності з дати його підписання і скріплення відтисками печаток сторін (п.14). Згідно з п.3 Договору про відступлення прав вимоги, банк повідомляє про укладення цього договору, шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті АТ «Дельта Банк» із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю та захисту персональних даних.
У зв`язку з особливістю процедури ліквідації АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач, не надав інформації щодо наявності виконавчих документів та не передав їх новому кредитору.
Тож, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси по справі №711/7786/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованості до цього часу залишається не виконаним і не втратило своєї законної сили. ОСОБА_1 не погашає заборгованість та ухиляється від самостійного виконання даного рішення суду.
У зв`язку з вищевикладеним, просили суд замінити стягувача (позивача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» за виконавчим листом, виданим Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/7786/15-ц за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» (код ЄДРПОУ 35625014).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача задоволено.
Замінено стягувача (позивача) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020, 01133, м. Київ, вул. Коновальця (вул. Щорса), 36-б) на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014,м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) за виконавчим листом №711/7786/15-ц, що виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором № 49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 заборгованості в сумі 162825грн. 37коп.
Ухвала мотивована тим, що у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази переходу права вимоги за кредитним договором № 49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Крім того ухвалою від 27 січня 2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у зупинення провадження у вказаній справі, з тих підстав, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п. 6 ч.1 ст.251 ЦПК України).
Крім того, суд розглядає справу за заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» про заміну стягувача, яка подана в порядку ст. 442 ЦПК України, тобто вирішується процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення у іншій цивільній справі.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвали місцевого суду про відмову в зупиненні провадження та ухвалу про заміну стягувача, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача ПАТ «Дельта Банк» за виконавчим листом № 711/7786/15-ц, виданим на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.
Скаржник зазначила, що заявник ТОВ «ФК «Європейська агенція з питань повернення боргів» не має спеціальних дозволів на право здійснення валютних (згідно умов кредитного договору) і банківських операцій, що передбачено Постановою НБУ № 297 від 09.08.2002 «Про затвердження Положення про порядок надання небанківським установам, національному оператору поштового зв`язку генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій».
Скаржниця вважає, що суд вийшов за межі заявленого Товариством та поза межами розгляду предмету спору, не розглядаючи питання щодо недійсності Договору про відступлення права вимоги зазначив, що такий договір є дійсним, а Товариство за вказаним правочином набуло права вимоги правомірно.
Указує, що суд повинен був зупинити провадження, оскільки заявницею було подано позовну заяву про визнання договору відступлення права вимоги недійсним.

Позиція інших учасників справи
20 квітня 2021 року від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , у якій воно просить ухвалу районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що ухвала місцевого суду є законною, постановленою відповідно до норм матеріального та процесуального права, а вказана апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.
Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, надавши відповідні клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі.
Також в заяві про розгляд апеляційної скарги без участі скаржника, ОСОБА_1 вказала, що у матеріалах цивільної справи до 2020 року не містилася інформація щодо повернення у 2018 році виконавчих документів від 01.04.2016 до суду, який їх видав після скасування заочного рішення від 06.11.2015, за яким вони видані та які продовжують виконуватися у Придніпровському ВДВС м. Черкаси ГТУЮ в Черкаській області і станом на сьогодення є подвійне стягнення за одним і тим же рішенням.
Тому вважає, що дії Товариства свідчать про шахрайство та підробку поштових відправлень за змовою з окремими працівниками відділення АТ «Укрпошти» у м. Бровари. 
Дослідивши надану заяву ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали відносно Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», колегія суддів приходить до висновку про залишення такої заяви без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
З аналізу вказаної статті вбачається, що окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.
Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.
Окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні. За необхідності слід заслухати показання осіб, дії або бездіяльність яких сприяли вчиненню злочину, витребувати додаткові матеріали, призначити експертизу або здійснити інші процесуальні дії.
В окремій ухвалі (постанові) суд повинен указати, в чому конкретно полягають встановлені порушення закону, які саме права громадян порушено, або зазначити причини й умови, що сприяли вчиненню порушення.
З наданих суду копії листа та копії облікової картки на зведене виконавче провадження, колегія суддів не вбачає підстав для винесення окремої ухвали щодо учасників судового процесу (як указано в самій заяві).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість ухвал суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.11.2015року у справі №711/7786/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором №49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року в сумі 162825 грн. 37 коп., а також судовий збір в дохід держави в розмірі 1628 грн. 25 коп.(а.с.56-57). Судове рішення набрало законної сили 10.03.2016 року.
01.04.2016 року представником позивача (стягувача) отримано у Придніпровському районному суді м. Черкаси копію судового рішення від 06.09.2016 року по справі №711/7786/15-ц, а також виконавчий лист на його виконання (а.с.63).
04.04.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкас із заявою про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.11.2015 року(а.с.72-75). 
Ухвалою від 11.05.2016 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення задоволено, оскільки визнано, що строки звернення до суду пропущено з поважних причин (а.с.100).
За результатами перегляду заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.11.2015 року, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2016 року по справі № 711/7786/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором №49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року в сумі 162825 грн. 37 коп., а також судовий збір в дохід держави в розмірі 1628 грн. 25 коп.(а.с.133-134).
Вказане судове рішення набрало законної сили 17.09.2016 року. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 17.01.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2  відхилено. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 року залишено без змін (а.с.187-190).
Представником позивача отримано виконавчий лист на виконання судового рішення від 06.09.2016 року та пред`явлено до примусового виконання.
В свою чергу, на підставі постанови старшого державного виконавця Атамась Ю.О. від 27.12.2018 року, про закінчення виконавчого провадження №51429016, на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування або визнання не чинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), 25.03.2019 року оригінал виконавчого листа від 31.03.2016 року № 711/7786/15-ц - повернуто до суду (а.с.219-222).
З матеріалів даної справи також вбачається, що 24.07.2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2295/К (а.с.230-232) за результатами електронного аукціону, оформленого протоколом за №UA-ЕA-2020-07-06-000029-b від 14.07.2020 року (а.с.234). 
Відповідно до умов вказаного вище Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, і за кредитним договором №49.36/140-КМК-07 від 20.12.2007 року, що підтверджується відповідним Реєстром, який додається до договору №2295/К про відступлення прав вимоги від 24.07.2020 року (а.с.233). 
На виконання вимог п. 4 Договору про відступлення прав вимоги №2295/К від 24.07.2020 року, новим кредитором сплачено ціну договору, яка становить 1702794,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №16399 від 23.07.2020 року (а.с.235).

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано належні та допустимі докази переходу до нього права вимоги за кредитним договором № 49.36/140-КМК-07 від 20 грудня 2007 року, укладеним між Акціонерним товариством «Дельта Банк», та ОСОБА_1 .
Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.  Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.  Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
У свою чергу, Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
Частиною 1 статті 18 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.
Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).
Положеннями частини 1 статті 1077 ЦК України передбачено, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України  та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Результат аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини 1 статті 512 ЦК України дає підстави для висновку, що в разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №344/14408/15-ц.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи, якою в даному випадку є новий кредитор (правонаступник).
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах, а не його обсяг.
Розглядаючи зазначену заяву, суд має встановити достатність поданих заявником матеріалів для здійснення відповідної заміни. При цьому суд оцінює також достовірність поданих на підтвердження факту правонаступництва матеріалів, зокрема договорів, інших правочинів тощо, в тому числі  на предмет їх нікчемності.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 29 грудня 2020 року у справі №0910/2-103/2011.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Враховуючи викладене, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпцію їх правомірності (стаття 204 ЦК України).
У свою чергу, у матеріалах справи відсутні відомості про наявність судових рішень про визнання недійсним договору між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги №2295/К від 24 липня 2020 року, за кредитним договором №49.36/140-КМК-07 від 20 грудня 2007 року.
Висновок про те, що договір про відступлення права вимоги на користь фізичної особи є оспорюваним (а не нікчемним) правочином, міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі договору про відступлення права вимоги від 24 липня 2020 року №2295/К (а.с.4-7), як новий кредитор набуло права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним зобов`язанням.
Також, задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювати вирішення питання про отримання дублікату виконавчого листа замість втраченого, поновлення строку для пред`явлення його до виконання, повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання на підставі частини 5 статті 37 Закону України про виконавче провадження, що підтверджує правильність його висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача.
В апеляційній скарзі доводи скаржника зводяться до того, що вона фактично оспорює сам Договір відступлення права вимоги та вважає його недійсним, проте такі доводи апелянта є передчасним, адже судом першої інстанції приймалося рішення про заміну стягувача на стадії виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Доводи скаржника про помилкову відмову у зупиненні провадження до набрання чинності рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/382/21 про визнання Договору відступлення права вимоги апеляційний суд вважає необґрунтованими, адже на момент розгляду заяви про заміну стягувача та прийняття ухвали від 27.01.2021 судом вирішувалося процесуальне питання, пов`язане з виконанням судового рішення у іншій цивільній справі, яке набрало законної сили.
Таким чином, місцевий суд зробив правильний висновок, відмовивши в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження.
Твердження апелянта стосовно того, що ненадання заявником оригіналу додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №2295/К від 24 липня 2020 року доводить відсутність правонаступництва від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», колегія суддів оцінює критично, оскільки подання заявником завірених копій даних доказів відповідає вимогам частини 2 статті 95 ЦПК України, згідно якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» для підтвердження своєї позиції було надано не лише копію договору №2295/К від 24 липня 2020 року про відступлення права вимоги та витягу з додатку № 1 до нього в частині спірного кредитного договору, щоб забезпечити збереження банківської таємниці щодо інших осіб, а також і протокол електронного аукціону продажу активів ПАТ «Дельта Банк» разом з копією платіжного доручення про сплату 1702794,59 грн. за придбані активи (а.с. 235).
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвали суду без змін.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в  :
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2021 року про відмову в зупиненні провадження та ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 січня 2021 року про заміну стягувача (позивача) за виконавчим листом №711/7786/15-ц, виданим за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.09.2016 у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий                                 

Судді: