Ухвала 
 
12 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 601/1390/18
провадження № 61-6861св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кременецької міської ради Тернопільської області, ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення Кременецької міської ради та його скасування, визнання недійсним договору сервітутного (обмеженого) землекористування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Кременецької міської ради, ОСОБА_1 , у якому просив визнати незаконним рішення Кременецької міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року «Про надання ФОП ОСОБА_1 дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки» та скасувати вказане рішення. Також просив скасувати договір сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки                 № НОМЕР_1 від 08 червня 2017 року, який укладений між ОСОБА_1 та Кременецькою міською радою, на виконання вищевказаного рішення.
 
Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано незаконними дії двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради при прийняті 11 травня 2017 року рішення № 1330 про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 .
 
Скасовано рішення Кременецької міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 площею 0,0025 га на                         АДРЕСА_1 для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія» з метою здійснення підприємницької діяльності строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12 % нормативної грошової оцінки землі.
 
Визнано недійсним договір 239-03 сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року між Кременецькою міською радою та ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка розташована на АДРЕСА_1 .
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
09 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада                2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 березня                    2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2020 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.
 
У липні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоч один суддя із складу дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається (немає).
 
Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_2 до Кременецької міської ради Тернопільської області, ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, - ОСОБА_3 , про визнання незаконним рішення Кременецької міської ради та його скасування, визнання недійсним договору сервітутного (обмеженого) землекористування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             Є. В. Петров 
 
А. А. Калараш
 
О. С. Ткачук