КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                   
Справа № 755/125/21                                                                     Головуючий у 1-й інст. - Іваніна Ю.В.
Апеляційне провадження №33/824/1812/2021                                                    Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
      02 квітня 2021 року суддя Київського  апеляційного суду Рубан С.М.,розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого  2021 року, прийняту щодо
           ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,                              
  уродженця м. Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою,    
  не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за 
  адресою: АДРЕСА_1 , за  ч.1 ст. 130 КУпАП,-  
 
                                             В С Т А Н О В И В :
 
              Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 лютого року накладено на   ОСОБА_1  адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
               Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні судового збору.
 
Судом встановлено, що 30листопада 2020 року, о 22 год. 48 хв., у м. Києві по вул. П.Усенка,  ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кіа», реєстраційний номер  НОМЕР_1  , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість шкірного покрову, поведінка, що не відповідає обстановці, розширені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дніпровського  районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення , передбачене  ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення.
 
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 вказує, що навіть з часткового відео зрозуміло, що ніяких прав передбачених законом та наслідків ніхто ОСОБА_1 не роз`яснював, а свідком змусили бути його дівчину ОСОБА_2 .  
 
Посилається на те, що суду першої інстанції були надані не тільки письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , але і те, що вона особисто надала пояснення по суті справи які повністю підтверджують пояснення ОСОБА_1 стосовно безпідставності його звинувачення у знаходженні в стані наркотичного сп`яніння та формальності відмови у проходженні від медогляду. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив без уваги та правильної оцінки пояснення свідка. Будь - яких доказів , крім самого протоколу та відео суд не досліджував, чим були порушені його права.
 
Також ОСОБА_1 звертає увагу апеляційного суду, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
 
 В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Буркацького В.Л., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 
 
         За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
          Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
 
           Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення  є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
             Відповідно до положень статті 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Суддя повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтовано послався у своїй постанові на протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №005915 від 30 листопада 2020 року, який відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі.
 
Всім зазначеним доказам  суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
 
Апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в присутності двох свідків. ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснив, що відмовився їхати до медичного закладу у зв`язку з тим, що не вважав, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння Будь-яких порушень з боку працівників поліції вказаний відеозапис не містить та підтверджує роз`яснення працівниками поліції Лапіну Д.М. вимоги закону.
 
Викладення пояснень свідків на друкованих бланках не може бути підставою для визнання вказаних пояснень неналежними доказами, так як законодавчо питання форми пояснення свідків не врегульовано, а крім того, фактичні дані, що містяться в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 та фактичними даними, зафіксованими на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.
 
Таким чином, перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
 
        З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги                 ОСОБА_1 та захисника Буркацького В.Л. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.
        Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції                     ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
      З урахуванням вище викладеного, вважаю, що постанова Дніпровського районного суду м. Києва від  24 лютого 2021 року, прийнята щодо  ОСОБА_1   є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.
 
 На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,  суддя, -

 П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 -                                    залишити без задоволення.

 Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130  КУпАП, - залишити без змін.

 
          Постанова апеляційного суду є остаточною та  оскарженню не підлягає

 
Суддя                                                                    С.М.Рубан