УХВАЛА

14 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  913/666/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової   Т.   Б. - головуючого, Багай Н.О., Чумака Ю. Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі
за позовом Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Будсистема"
про стягнення 5 419 714, 83 грн.,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020   у справі № 913/666/19 на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.
25.03.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  вдруге надійшла касаційна скарга Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 (повний текст складено 23.11.2020) у справі № 913/666/19, подана 19.03.2021 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобом поштового зв`язку разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
З огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених, зокрема пунктами 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;   
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Департамент будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації, як на підставу подання касаційної скарги, посилається на пункти 2 та 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, проте без належного обґрунтування підстав, які б свідчили про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеної у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 753/11000/14-ц та без зазначення норми права щодо якої відсутній висновок, із обґрунтуванням необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 (повний текст складено 23.11.2020), тобто останнім днем подання касаційної скарги є 14.12.2020 (з урахуванням вихідного дня).
Зазначена постанова апеляційного господарського суду була вручена заявнику 04.12.2020, відповідно до наданої копії конверта про отримання скаржником копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції (згідно зі штрих-кодом 6102253350309), що підтверджується даними сайту Укрпошти.
Таким чином, передбачений статтею 288 Господарського процесуального кодексу України 20-денний строк з дня отримання заявником повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 24.12.2020.
Касаційну скаргу було подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 25.03.2021, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду.
Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.
Проте, заявлене клопотання Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження під час другого звернення до Верховного Суду з касаційно скаргою зводиться лише до  не погодженням з ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2021 про закриття касаційного провадження.
Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
При цьому колегія суддів враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).
З огляду на викладене колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що доводи, наведені в клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними.
Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Окрім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Скаржником до касаційної скарги, поданої 07.12.2020, додано копію платіжного доручення від 23.11.2020 № 954 та копію платіжного доручення від 23.11.2020 № 953, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 162 592, 00 грн за подання касаційної скарги, касаційне провадження за якою було закрито ухвалою Верховного Суду від 16.02.2021.
Таким чином, вищевказане платіжне доручення, яке підтверджує сплату судового збору за вперше подану касаційну скаргу, не може бути доказом сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою, поданою 25.03.2021.
Ураховуючи зазначене, за подання касаційної скарги скаржникові необхідно сплатити  за майнову вимогу (5 419 714,83 грн * 1,5%) * 200% = 162 591, 44 грн.
Таким чином, фізичній особі-підприємцю  необхідно сплатити судовий збір і надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату 162 591,44 грн за наведеними нижче реквізитами.
-Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102
-Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783
-Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
-Код банку отримувача (МФО): 899998
-Номер  рахунку  отримувача  (стандарт): UA288999980313151207000026007
-Код класифікації доходів бюджету: 22030102 
-Судовий збір (Верховний Суд, 055)
-Призначення платежу: *;101
Відповідно до частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом надання документа про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, зазначенням інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження та шляхом подачі нової редакції касаційної скарги із належним обґрунтуванням підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів надіслання нової редакції касаційної скарги сторонам у справі.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації буде відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі  № 913/666/19 на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2020 у справі № 913/666/19 залишити без руху до 17.05.2021, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                                                                                                                       Т. Б. Дроботова
Судді                                                                                                                                                                                                                     Н. О. Багай
                                                                                                                    Ю. Я. Чумак