Ухвала
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 686/28574/20
 
провадження № 61-6920ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Міністерства юстиції України про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У травні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали від 14 травня 2021 року, які містять уточнену касаційну скаргу.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень)
 
В уточненій касаційній скарзі заявник посилається на неврахування судами правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17, від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16, у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 638/6944/16-ц, провадження № 61-2986св18, від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14-ц, провадження № 61-18697св18, від 22 травня 2019 року у справі № 686/20012/18, провадження № 61?3491св19. Разом з тим, заявник вказує, що існує необхідність відступити від правових висновків, викладених у вказаних судових рішеннях, з чого вбачається, що підстави касаційного оскарження є взаємовиключними. Крім того, такі ж посилання містилися у попередній редакції касаційної скарги та не були прийняті судом.
 
Уточнена касаційна скарга містить ряд посилань на судові рішення, ухвалені Верховним Судом у справах, учасником яких був ОСОБА_1 . Ці посилання зводяться до незгоди заявника з вказаними судовими рішеннями та не містять посилань на підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
У зв`язку з зазначеним вище, Верховний Суд дійшов висновку про те, що вимоги ухвали від 14 травня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху заявником не виконано, що перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 квітня 2021 року вважати неподаною і повернути заявнику.
 
Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           Н. Ю. Сакара