Ухвала
 
07 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 263/15223/19
провадження № 61-6847ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Ткачука О. С., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,  на  постанову  Донецького апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2019 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом  до  Маріупольської  міської ради  посилаючись  на  те,  що 18 березня 2016 року ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору придбала у ОСОБА_3 об`єкт незавершеного будівництва, який складається з багатоквартирного житлового будинку готовністю 8%. Цей об`єкт розташований на земельній ділянці, переданій   ОСОБА_3 в оренду  на  підставі  договору  оренди  від  07  вересня  2009 року строком на 10 років.
06 червня 2019 року ОСОБА_1 подала до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради заяву про передачу їй в оренду вказаної земельної ділянки в зв`язку із переходом права власності на об`єкт нерухомого майна для будівництва    та    обслуговування    багатоквартирного    будинку    за    адресою:    АДРЕСА_1 . Одночасно із цим ОСОБА_3 подала заяву про припинення  договору оренди земельної ділянки. Рішенням Маріупольської міської ради від 05  вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні в оренду спірної земельної ділянки. Вважає це рішення ради незаконним та таким, що порушує її законні права та інтереси, тому після уточнення позовних вимог просила його скасувати,  вимогу  про  зобов`язання  Маріупольської  міської  ради  укласти з ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки на тих самих умовах як і з попереднім користувачем залишити без розгляду та визнати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 07 вересня 2009 року, зареєстрованого в  Державному  реєстрі  речових прав на нерухоме майно 07 травня 2019 року за № 31519936.
Рішенням   Жовтневого   районного   суду   м.   Маріуполя   Донецької   області  від  03  листопада  2020  року  позовну  заяву   ОСОБА_1  до  Маріупольської міської ради,  третя особа: ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради задоволено, визнано незаконним та скасувано рішення Маріупольської міської ради №7/44-4364 від 05 вересня 2019 року, визнано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 07 вересня 2009 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно  07  травня 2019 року за № 31519936 на земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_2 та викладено у редакції, запропонованій позивачкою.
Постановою Донецького апеляційного суду від 18 березня 2021 року апеляційну скаргу Маріупольської міської ради задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 листопада 2020 року скасовано.
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Маріупольської міської ради у відшкодування судових витрат по справі 1 152,60 грн. 
21 квітня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду, касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У встановлений судом строк заявником виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2021 року.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень (пункт перший частини першої статті 389 ЦПК України) зазначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Заявник зазначив, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна  скарга  подана  з  дотриманням  вимог  статті  392  ЦПК  України, зокрема касаційна  скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради.
Витребувати  із  Жовтневого  районного суду м. Маріуполя Донецької області цивільну справу № 263/15223/19 за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в десятиденний строк з дня отримання ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                        Є. В. Петров
                                                                                                                               А. А. Калараш
 О. С. Ткачук