Єдиний унікальний номер 234/9062/20 
Номер провадження 22-ц/804/1064/21        

Єдиний унікальний номер 234/9062/20                      
Номер провадження 22-ц/804/1064/21

                                                                ПОСТАНОВА
                                                           ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 квітня 2021 року

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого судді Мірути О.А.,
суддів: Гапонова А.В., Хейло Я.В.,
за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/9062/20  за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,  заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року (суддя Данелюк ОМ.),

     В С Т А Н О В И В :

17 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29 червня 2010 року Кіровським районним судом м. Макіївка ухвалено рішення у цивільній справі № 2-з-10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № CM-SME106/241/2007 від 06.12.2007 року у сумі 150515,68 грн. та понесені судові витрати в сумі 1820 грн. 29 червня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № CM-SME106/241/2007 від 06.12.2007 року перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». 08 вересня 2017 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено Договір факторингу, відповідно до якого право вимоги за Кредитним договором № CM- SME 106/241/2007 від 06.12.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Просили постановити ухвалу, якою замінити сторону виконавчого провадження, а саме: первісного стягувана Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.
З ухвалою суду не погодилось ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та оскаржило її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони у цивільній справі № 2-з-10/10 за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ106/241/2007 від 06 грудня 2007 року, а саме замінити первісного стягувача ПАТ «ОТП Банку» його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції від 19 жовтня 2020 року у справі № 234/11243/20, якою було відмовлено у відновленні втраченого судового провадження не набрала законної сили. 
Так, ухвалою Донецького апеляційного суду від 25 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2020 року про відмову у відновленні втраченого судового провадження у справі № 2-з-10/10, ухвалою Донецького апеляційного суду від 08 лютого 2021 року призначено розгляд справи у судовому засіданні на 23 лютого 2020 року, тобто ухвала, на яку послався суд першої інстанції, не набрала законної сили, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про відсутність можливості вирішити питання про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, тим самим обмежив право заявника, а саме ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на реалізацію своїх законних прав, гарантованих Конституцією та чинним законодавством України, в тому числі, на виконання рішення суду та задоволення вимог кредитора.
Заінтересовані особи відзив на апеляційну скаргу не надали.
        У судове засідання апеляційного суду представники ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «ОТП Банк» не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.
            Від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника заявника.
Заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду 
не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Донецького апеляційного суду.
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із положеннями частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За вимогами пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції на підставі матеріалів справи встановлено, що рішенням Кіровського  районного суду м. Донецька від 29 червня 2010 року позов ПАТ «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ106/241/2007 від 06.12.2007 року у умі 20 5440, 04 доларів США, штрафні санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 150515, 68 грн. та понесені судові витрати в сумі 1820 грн.
29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП-Банк» та товариством «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №№ СМ-SМЕ106/241/2007 від 06.12.2007 року  перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «товариством «ОТП Факторинг Україна».
В свою чергу 08 вересня 2017 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу.
            Згідно платіжних доручень (а. с. 10) платника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», останнім було сплачено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за відступлення права вимоги згідно договору факторингу від 08.09.2017 року, взагалі 4127953,24 грн.
З метою розгляду заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 24 липня 2020 року, відповідно до вимог статей 488, 489, 493 ЦПК України, було ініційоване питання щодо можливості повного чи часткового відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2з-10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19жовтня 2020 року у відновленні втраченого судового провадження у цивільній справі № 2з-10/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості, відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви про заміну стягувача правонаступником, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2020 року, у відновленні втраченого судового провадження, було відмовлено, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості вирішити питання про заміну сторони у справі шляхом зміни стягувача його правонаступником.
Проте з таким висновком суду першої інстанції неможна погодитись, оскільки вони зроблені без з`ясування фактичних обставин справи та не відповідають вимогам закону.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки у ній прямо визначено правило поведінки, а саме право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.  Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).
Постановою Донецького апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у справі                           № 234/11243/20 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задоволено частково. Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2020 року про відмову у відновленні втраченого судового провадження скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони стягувача на його правонаступника, суд першої інстанції не врахував вищевказані положення закону та не звернув уваги на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов передчасного та помилкового висновку щодо відмови в задоволенні заяви про заміну сторони стягувача.
Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором про відступлення прав вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони стягувача його правонаступником у справі за позовом ПАТ «ОТП-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором  підлягає задоволенню, а ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року скасуванню.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 03 грудня 2020 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони на правонаступника задовольнити.

Замінити сторону – стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП БАНК» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчими листами щодо виконання рішення Кіровського районного суду м. Макіївки від 29 червня 2010 року у справі № 2-з-10/10  за позовом ПАТ «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CM-SME106/241/2007 від 06.12.2007 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: