ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 805/1214/16-а
адміністративне провадження № К/9901/5359/17
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  805/1214/16-а
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Річна» до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Шахтарської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
за касаційною скаргою Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду (суддя Галатіна О. О.) від 22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Ханова Р. Ф., Василенко Л. А., Гайдар А. В.) від  23  грудня 2016 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Річна» (далі - ТОВ «Фірма «Річна») звернулось до суду з адміністративним позовом до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Шахтарської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Слов`янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та Шахтарська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, відповідно), в якому, з урахуванням уточнень, просило:
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 28 квітня 2016 року за № 0000021200, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 204 547 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 51 136,75 грн;
- зобов`язати виключити з картки облікового рахунку позивача обчислену пеню на виявлені суми заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкового повідомлення-рішення від 28 квітня 2016 року в розмірі 45 755,76 грн;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року за № 0000161201, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 6 184 993 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3 092 496,50 грн;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року за № 0000151201, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 72 083,50 грн;
- зобов`язати виключити з картки облікового рахунку позивача обчислену пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкового повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року за № 0000161201 в розмірі 1 617 998,80 грн;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року № 0000181201, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1 347 137 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 673 568,50 грн;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року за № 0000191203, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 199 304 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 49 826 грн;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року № 0000171201, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість у розмірі 16 2327 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 81 163,50 грн;
- зобов`язати виключити з картки облікового рахунку позивача обчислену пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств до податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року за № 0000191203 в розмірі 106 149,86 грн;
- зобов`язати виключити з картки облікового рахунку позивача обчислену пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств до податкового повідомлення рішення від 22 серпня 2016 року за № 0000181201 в розмірі 455 525,47 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки відповідачів, зазначені в актах перевірки щодо нереальності господарських операцій ТОВ «Фірма «Річна» з його контрагентами є помилковими, оскільки ґрунтуються виключно на припущеннях, в той час як взаємовідносини з позивача з його контрагентами підтверджуються первинними документами.
3. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року, позов задоволено.
4. Водночас ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року задоволено клопотання Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі Шахтарську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на її правонаступника Слов`янську ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області.
5. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 04 грудня 2017 року Слов`янська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ «Фірма «Річна» в задоволенні позовних вимог.
6. Вищим адміністративним судом України справа до розгляду не призначалася.
7. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.
8. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
9. 28 грудня 2017 року касаційну скаргу Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: ОСОБА_1 - головуючий суддя, Бившева Л. І., Хохуляк В. В.).
10. Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2018 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
11. На підставі розпорядження в. о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 2286/0/78-20 від 25 листопада 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 15 жовтня 2020 року № 2830/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».
12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 листопада 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.
13. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
14. Станом на час розгляду справи письмового відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду по суті.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 05 квітня 2016 року по 11 квітня 2016 року Шахтарською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було проведено невиїзну позапланову документальну перевірку ТОВ «Фірма «Річна» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при відображенні даних декларацій з податку на додану вартість за липень 2015року, а саме формування податкового кредиту по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Оптграндторг», висновки якої оформлені актом перевірки від 18 квітня 2016 року № 117/05-27-12/32536126.
16. Перевіркою встановлені порушення: підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.191 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.202 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.203 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.4, 201.7 статті 201 ПК України (далі - ПК України), що виразилось в безпідставному включенні до складу податкового кредиту з ПДВ суми ПДВ за документами із назвою «податкова накладна» від ТОВ «Оптграндторг» за правочинами, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків на суму ПДВ у розмірі 204 547,23 грн.
17. На підставі зазначеного акту перевірки згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 28 квітня 2016 року за № 0000021200, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 204 547 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 51 136,75 грн. 
Також податковим органом було обчислено пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкового повідомлення-рішення від 28 квітня 2016 року в розмірі 45 755,76грн.
18. Разом з тим, з 20 липня 2016 року по 26 липня 2016 року Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Фірма Річна» з питань достовірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та формування витрат за квітень, серпень-грудень 2015 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Рембудторгмаш» за квітень 2015 року, ТОВ «Кріс-Трейд» за серпень 2015 року, ТОВ «Оптграндторг» за серпень 2015 року, ТОВ «Міськбуд-Комплект» за вересень 2015 року, ТОВ «Джеко» за вересень 2015 року, ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД» за жовтень 2015 року, ТОВ «Інвест-Метабілдінг» за жовтень 2015 року, ТОВ «Східенергосервіс» за листопад 2015 року, ТОВ «Моноліт Констракшн» за листопад 2015 року, ТОВ «Оптметхім-2015» за грудень 2015 року, ТОВ «Ред Алерт» за грудень 2015 року, за результатами якої податковим органом складено акт перевірки від 02 серпня 2016 року за № 3080/12-01-32536126 (далі - акт перевірки від 02 серпня 2016 року).
19. Перевіркою встановлені наступні порушення: пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України, що виразилось в заниженні податку на додану вартість на загальну суму 6 184 993 грн по взаємовідносинам з ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Кріс-Трейд», ТОВ «Оптграндторг», ТОВ «Міськбуд-Комплект», ТОВ «Джеко», ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД», ТОВ «Інвест-Метабілдінг», ТОВ «Східенергосервіс», ТОВ «Моноліт Констракшн», ТОВ «Оптметхім-2015», ТОВ «Ред Алерт», які не спрямовані на реальне настання правових наслідків та завищенні від`ємного значення у сумі 144 167 грн, в тому числі за вересень 2015 року - 76 636 грн, грудень 2015 року - 67 531 грн.
20. Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Глави 4 розділу ІІ ПК України, на підставі акту перевірки від 02 серпня 2016 року податковим органом винесено два податкових повідомлення-рішення від 12 серпня 2016 року.
21. Податковим повідомлення-рішенням № 0000161201 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 6 184 993 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 3 092 496,50 грн.  
Розрахунком пені, обчисленої на виявлені органом державної податкової служби суми заниження податкових зобов`язань до податкового повідомлення-рішення нарахована пеня загальною сумою 1 617 998,80 грн.  
22. Податковим повідомленням-рішенням № 0000151201 встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 144 167 грн. у тому числі за вересень 2015 року - 76 636 грн, за грудень 2015 року - 67 531 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 72083,50 грн. 
Правовою підставою висновків про завищення суми від`ємного значення спірним податковим повідомленням-рішенням наведені положення пункту 44.1 статті 44, абзацу «а» пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України. Підставою застосування штрафу визначені положення пункту 123.1 статті 123 цього кодексу.
23. Також, з 05 серпня 2016 року по 11 серпня 2016 року Слов`янською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області було проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ «Фірма Річна» з питань достовірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та формування витрат за березень, квітень 2014 року, лютий, травень, червень, серпень-листопад 2015 року по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «Твентікс» за березень 2014 року, ТОВ «Лонгкон» за квітень 2014 року, ТОВ «Крафтхолд» за лютий 2015 року, ПП «А-Клас» за лютий 2015 року, ТОВ «Рембудторгмаш» за травень 2015 року, ТОВ «Багріон» за червень 2015 року, ТОВ «Абіон Ресурс» за серпень, вересень, жовтень 2015 року, ТОВ «Флаін» за жовтень 2015 року, ТОВ НФ «Екостар МК ЛТД» за листопад 2015 року, за результатами якої податковим органом складено акт перевірки від 15 серпня 2016 року за № 3365/12-01-32536126 (далі - акт перевірки від 15 серпня 2016 року).
24. Перевіркою встановлені наступні порушення: абзацу «а» пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200, пункту 201.10 статті 201 ПК України, що виразилось в заниженні податку на додану вартість на загальну суму 1 347 137грн по взаємовідносинам з ТОВ «Твентікс», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Крафтхолд», ПП «А-Клас», ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Багріон», ТОВ «Абіон Ресурс», ТОВ «Флаін», ТОВ НФ «Екостар МК ЛТД», які не спрямовані на реальне настання правових наслідків та завищенні від`ємного значення у сумі 162  327 грн, в тому числі за грудень 2014 року - 83340 грн, лютий 2015року - 27247 грн, березень 2015року - 267 грн, вересень 2015 року - 51473 грн, пунктів 44.5, 44.6 статті 44, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139, пункту 149.1 статті 149 ПК України, що виразилось в заниженні податку на прибуток підприємства по рядку 11 декларації на загальну суму 199 304 грн за 2014 рік та завищенні від`ємного значення по рядку 14 декларації з податку на прибуток підприємства на загальну суму 199 304 грн за 2014 рік.
25. Згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Глави 4 розділу ІІ ПК України та на підставі акту перевірки від 15 серпня 2016 року податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року № 0000181201, № 0000191203, № 0000171201.
26. Так, податковим повідомленням-рішенням № 0000181201 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за шість звітних податкових періодів у тому числі червень 2014 року, травень 2015 року, червень 2015 року, серпень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року в розмірі 1 347 137 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 673 568,50 грн.
27. Податковим повідомленням-рішенням № 0000191203 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за 2014 рік у розмірі 199 304,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 49 826,00 грн.
28. Податковим повідомленням-рішенням № 0000171201 зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість за грудень 2014 року - 83 340 грн, за лютий 2015 року - 27 247 грн, за березень 2015 року - 267 грн, за вересень 2015 року - 51473 грн у розмірі 162327,00 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 81163,50 грн. 
29. Також податковим органом обчислено пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств до податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року № 0000191203 в розмірі 106 149,86 грн та пеню на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на додану вартість до податкового повідомлення-рішення від 22 серпня 2016 року за № 0000181201 в розмірі 455 525,47грн.
30. Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
31. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що матеріалами справи підтверджено право позивача та правильність формування ним податкового кредиту за спірний період та спростовано посилання відповідача на відсутність реальності господарських операції з контрагентами.
32. Такий висновок судів попередніх інстанцій обґрунтовано тим, що позивачем надані усі необхідні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують його право на формування податкового кредиту. За висновками судів в діях позивача як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.
33. При цьому суд першої зауважив, що недотримання контрагентами позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
34. Припущення відповідача щодо нереальності здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами тільки з підстав неможливості проведення зустрічних перевірок інших контрагентів по ланцюгу їх постачання, судом першої інстанції визнано необґрунтованими, оскільки ПК України не ставить в залежність право віднесення сплачених сум ПДВ до податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб.
35. При цьому суд першої інстанції зауважив, податкова інформація не є імперативною ознакою протиправності діяльності суб`єкта господарювання та не може розцінюватися як беззаперечне свідчення фіктивності усіх господарських операцій, здійснюваних такою особою. 
36. Крім того, факт наявності відкритого кримінального провадження щодо шахрайства та наявність ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016 року по справі №  641/38/16-к про надання тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у ТОВ «Укрнафтогазексперт», яке є контрагентом ТОВ «Оптграндторг» за матеріалами кримінального провадження від 11 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті190 Кримінального кодексу України не спростовує факту отримання позивачем товарів за вищезазначеним договором від ТОВ «Оптграндторг» за період липень, серпень 2015року.
Також, податковим органом не надано жодного доказу щодо наявності обвинувального вироку суду відносно посадових осіб ТОВ «Оптграндторг» або інших винних осіб.
37. Водночас апеляційний суд дослідивши податкові накладні за якими позивачем сформовано податковий кредит, встановив, що вони зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних,  відповідають вимогам, встановленим до складання первинних документів та доводять правомірність формування податкового кредиту.
38. Також за висновками суду апеляційної інстанції наявність долучених до матеріалів справи первинних документів, доказів отримання та використання товарів у власній господарській діяльності, безпідставність посилання податкового органу на неналежне оформлення транспортних послуг, доводить протиправність висновків податкового органу про завищення позивачем валових витрат у 2014 році, як підставу визначення грошових зобов`язань з податку на прибуток та застосування штрафних (фінансових) санкцій.
39. Крім того, апеляційний суд зауважив, що дії податкового органу щодо обчислення податковим органом пені на виявлені суми занижень податкових зобов`язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток підприємств до спірних податкових повідомлень-рішень, є передчасними та неправомірними, оскільки на час нарахування пені сума грошового зобов`язання є неузгодженою, що унеможливлює її обчислення.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
40. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
41. В доводах касаційної скарги позивач посилається на те, що перевірками встановлено порушення у правильності складання, заповнення документів, наданих позивачем до перевірки, а також недостовірність вказаної в них інформації. Надані до перевірки документи не можуть за змістом пункту 44.1 статі 44 ПК України вважатися документами для підтвердження даних податкового обліку і звітності позивача, як платника податків.
42. Крім того, скаржник вказує на недостовірність даних, що містяться у поданих позивачем податкових деклараціях з ПДВ за квітень, серпень-грудень 2015 року та додатках 5 до цих декларацій з ПДВ, внаслідок безпідставного віднесення до податкового кредиту сум ПДВ за взаємовідносинами з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Кріс-Трейд», ТОВ «Оптграндторг» ТОВ «Міськбуд - Комплект», ТОВ «ДЖЕКО», ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД», ТОВ «Інвест-Мегабілдінг», ТОВ «Східенергосервіс», ТОВ «Моноліт Констракшн», ТОВ «Оптметхім-2015», ТОВ «Ред Алерт», а також на недостовірність даних, що містяться у поданих позивачем податкових деклараціях з ПДВ за березень, квітень 2014 року, лютий, травень, червень, серпень-листопад 2015 року по взаємовідносинам з контрагентами - постачальниками: ТОВ «Твентікс», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Крафтхолд», ПП «А-КЛАС», ТОВ «Багріон», ТОВ Абіон Ресурс», ТОВ «Флаін», ТОВ НВФ «ЕКОСТАР МК ЛТД».
43. Податковий орган зазначає, що отримана ним податкова інформація від інших органів державної фіскальної служби не містить підтвердження здійснення позивачем, як платником податків, господарських операцій з вказаними контрагентами-постачальниками, не підтверджено походження реалізованого підприємству товару, встановлено невідповідність номенклатури придбаного контрагентами та реалізованого товару позивачу, невідповідність кількості працюючих на підприємствах постачальників обсягу здійснюваних робіт, відсутність складських приміщень для зберігання товарів та основних засобів.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
44. Враховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.
45. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
46. Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
47. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).
48. Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
49. Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт «а»).
50. Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
51. У відповідності до пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
52. Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
53. Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
54. Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-ХIV).
55. За визначенням статті 1 Закону № 996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
56. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
57. Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
58. Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.
59. Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем як покупцем та ТОВ «Оптграндторг», ТОВ «Квант Буд» (ТОВ «Інвест-Мегабілдінг»), ТОВ «Джеко», ТОВ «Ред Алерт», ТОВ «Моноліт Констракшн», ТОВ «Східенергосервіс», ТОВ НПФ «Екостар МК ЛТД», ТОВ «Оптметхім-2015», ТОВ «Міськбуд-Комплект», ТОВ «Кріс-Трейд», ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Твентікс», ТОВ «Лонгкон», як постачальниками укладено договори поставки ТМЦ та гірничо-шахтного обладнання, з урахуванням додаткових угод.
60. За вказаними договорами позивачем були отримані видаткові накладні, рахунки-фактури, відомості про вантаж, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.
61. Розрахунки між сторонами за правочинами проводились в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
62. Крім того судами встановлено, що за умовами договору поставки нафтопродуктів від  02  лютого 2015 року за № 02/02-15-2 позивач придбав у ТОВ «Крафтхолд» нафтопродукти за ціною, в асортименті та кількості, що узгоджуються сторонами у накладних.
63. Згідно з умовами договору позивачем були отримані видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні та товарно-транспортні накладні.
64. Розрахунки між сторонами за правочином проводились в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
65. Згідно усної домовленості між позивачем та ТОВ «Багріон» (постачальник), позивачем було придбано у постачальника ТМЦ, яке зазначено у накладній від 15 червня 2015 року, податковій накладній за № 16, та рахунку-фактурі № СФ-001206.
66. Розрахунки між сторонами за правочином проводились в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
67. Також судами встановлено, що за умовами усної домовленості між позивачем та ПП «А-Клас» (постачальник), позивачем було придбано у постачальника ТМЦ, яке зазначено у видатковій накладній від 19 березня 2015 року, податковій накладній, та рахунку-фактурі № 0902-06 від  09  лютого 2015року.
68. Розрахунки між сторонами за правочином проводились в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
69. За умовами договору поставки від 31 серпня 2015 року за № 3108 позивач придбав у ТОВ «Ісіда Груп» (ТОВ «Абіон Ресурс») нафтопродукти за ціною, в асортименті та кількості, що узгоджуються сторонами у рахунках-фактурах та видаткових накладних.
70. Згідно з умовами договору позивачем були отримані видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні та товарно-транспортні накладні. Розрахунки між сторонами за правочином проводились в безготівковій формі.
71. За умовами договору поставки від 20 жовтня 2015 року за № 3108 позивач придбав у ТОВ «Альфа-Союз» (ТОВ «Флаін») нафтопродукти за ціною, в асортименті та кількості, що узгоджуються сторонами у рахунках-фактурах та видаткових накладних.
72. Згідно з умовами договору позивачем були отримані видаткові накладні, рахунки на оплату, податкові накладні та товарно-транспортні накладні. Розрахунки між сторонами за правочином проводились в безготівковій формі.
73. В якості доказів використання придбаних у ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Кріс-Трейд», ТОВ «Оптграндторг», ТОВ «Міськбуд-Комплект», ТОВ «Джеко», ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД», ТОВ «Інвест-Метабілдінг», ТОВ «Східенергосервіс», ТОВ «Моноліт Констракшн», ТОВ «Оптметхім-2015», ТОВ «Ред Алерт», ТОВ «Твентікс», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Крафтхолд», ПП «А-Клас», ТОВ «Багріон», ТОВ «Абіон Ресурс», ТОВ «Флаін» ТМЦ в своїй господарській діяльності, позивачем надані акти списання матеріалів за перевіряємий період.
74. Суди попередніх інстанцій дослідивши податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит у перевіряємому періоді дійшли висновку, що вони оформлені згідно з нормами статті 201 ПУ України та Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 957 від 22 вересня 2014 року.
75. Водночас як було встановлено судами та підтверджується матеріалами справи, висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем діючого законодавства ґрунтуються на твердженні щодо недотримання законодавства його контрагентами-постачальниками.
76. Зокрема зазначено, що джерелом встановлення обставин та висновків контролюючого органу стосовно безтоварності господарських операцій позивача та його контрагентів є висновки податкових інформацій від 22 лютого 2015 року за № 1918/12-14-14-02/40035164 щодо ТОВ «Ред Алерт», від 17 лютого 2016 року за № 503/12-14-22-05/40035421 щодо ТОВ «Східенергосервіс», від 30 вересня 2015 року за № 13827/10-06-22-02/39528127 щодо ТОВ «Багріон», від 13 червня 2016 року за № 120/14-01/39520175 щодо ТОВ «Абіон Ресурс», від 16 червня 2015 року за № 8552/10/05-69 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ПП «А-Клас», листи Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київської області від 04 червня 2015 року за № 85/22-00/39466291 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Рембудторгмаш», лист від 27 листопада 2015 року за № 197/22-01/19466505 щодо ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД», лист ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 22 вересня 2015 року за №1 53/20-31-22-04-07 щодо ТОВ «Оптграндторг», лист ДПІ у м.  Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області щодо проведення зустрічної звірки ТОВ «Кріс-Трейд».
77. Також, в якості підстав, що свідчать про нереальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентом - постачальником ТОВ «Оптграндторг» в акті перевірки, зазначено про наявність ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 січня 2016 року по справі №  641/38/16-к про надання тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у ТОВ «Укрнафтогазексперт», яке є контрагентом ТОВ «Оптграндторг» за матеріалами кримінального провадження від 11 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України.
78. Крім того, відповідачем в актах перевірки було зазначено про не надання позивачем документів на підтвердження транспортування товару, або, що вони оформлені неналежним чином.
79. Також, акт перевірки містить посилання на те, що при аналізі податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено, що контрагентами - постачальниками податкові накладні на реалізований товар в Єдиному реєстрі реєструвались, проте виписані платниками податку на додану вартість, що не знаходяться за місцезнаходженням та/або не провели перереєстрацію свідоцтва платника ПДВ з тимчасово непідконтролній українській владі території на підконтрольну, що в свою чергу не дає право покупцю формувати податковий кредит за вказаними податковими накладними.
80. З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
81. Оцінивши первинні документи бухгалтерського обліку та податкову звітність ТОВ «Фірма «Річна», суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що вони є належними письмовими доказами, які підтверджують правомірність формування платником податків податкового кредиту та суми ПДВ за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ «Рембудторгмаш», ТОВ «Кріс-Трейд», ТОВ «Оптграндторг», ТОВ «Міськбуд-Комплект», ТОВ «Джеко», ТОВ НВФ «Екостар МК ЛТД», ТОВ «Інвест-Метабілдінг», ТОВ «Східенергосервіс», ТОВ «Моноліт Констракшн», ТОВ «Оптметхім-2015», ТОВ «Ред Алерт», ТОВ «Твентікс», ТОВ «Лонгкон», ТОВ «Крафтхолд», ПП «А-Клас», ТОВ «Багріон», ТОВ «Абіон Ресурс», ТОВ «Флаін», обсяг яких є достатнім для висновку про те, що рух товарів, робіт і послуг дійсно мав місце.
82. Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
83. Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо контрагентів позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.
84. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 816/5040/14 норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
85. Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення від 09 січня 2007 року (заява № 803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення від 22 січня 2009 року (заява № 3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення від 18 березня 2010 року (заява №  6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».
86. Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.
87. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
88. За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаними контрагентами були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, обізнаності платника щодо протиправного характеру діяльності підприємств у ланцюгах постачання, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності, наявності недоліків у первинних документах тощо, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що у ТОВ «Фірма «Річна» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат та податкового кредиту по операціям з названими підприємствами.
89. Отже, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що оскаржувані у цій справі податкові повідомлення-рішення Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та Шахтарської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області є протиправними та підлягають скасуванню.
90. При цьому неподання такого документа, як товарно-транспортна накладна, чи недоліки у її заповненні не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту, оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.
91. Щодо окремих доводів контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, які базувались на посиланнях на ухвалі Комінтернівського районного суду м.  Харкова від 16 січня 2016 року по справі №  641/38/16-к про надання тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у ТОВ «Укрнафтогазексперт», яке є контрагентом ТОВ «Оптграндторг», колегія суддів зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій вказані доводи контролюючого органу були обґрунтовано відхилені, оскільки відповідачем не було надано до судів першої та апеляційної інстанцій жодних допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких доводів, а також не було надано копій обвинувального або виправдувального вироку відносно незаконної діяльності посадових осіб позивача (його контрагентів) при здійсненні господарської діяльності.
92. Всі інші доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивача не містить.  
93. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.
Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2016 року у справі №  805/1214/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко

Судді                                                                                                    І. В. Дашутін

                                                                                                    О. О. Шишов