Ухвала
 
14 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 639/86/17
 
провадження № 61-5039ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, ОСОБА_1 , про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 19 червня 2018 року, у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 відмовлено. 
Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 02 квітня 2007 року, укладеним між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 , право вимоги за яким перейшло до поручителя ОСОБА_3 , у розмірі 249 337 грн 66 коп., з яких: суми основного боргу у розмірі 189 470 грн 25 коп., інфляційні втрати у розмірі 46 988 грн 62 коп., 3 % річних у розмірі 12 878 грн 79 коп., звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 02 квітня 2007 року з наступними змінами, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», право вимоги за яким перейшло до ОСОБА_3 , як до нового іпотекодержателя на підставі договору про відступлення права вимоги від 11 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яновою О. Є., та ОСОБА_2 , посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О. Д., а саме квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,1 кв. м, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 березня 2007 року, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною не нижчою за звичайні ціни на цей вид предмету іпотеки, визначеної на підставі оцінки, у звіті про незалежну оцінку об`єкта нерухомого майна від 11 вересня 2017 року у розмірі 1 296 000 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки згідно з умовами договору про внесення змін від 26 листопада 2014 року № 3, було змінено предмет кредитного договору від 02 квітня 2007 року, з урахуванням внесених змін, було надано у гривні, таким чином, договір іпотеки забезпечує виконання зобов`язання позивача за кредитом, наданим у національній валюті, а саме гривні, а отже відсутні правові підстави для задоволення первісного позову.
Задовольняючи вимоги зустрічного позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав вимогу ПАТ «Укрсоцбанк» про дострокове повернення коштів, що порушило майнові права банку, а отже і пред`явлення вимоги про погашення боргу до поручителя ОСОБА_3 здійснено у відповідності до закону. Поручителем ОСОБА_3 виконано зобов`язання ОСОБА_2 щодо повернення боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк» у повному обсязі, у зв`язку з чим 11 березня 2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (первісним іпотекодавцем) та ОСОБА_3 (новим іпотекодавцем) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02 квітня 2007 року, про що повідомлено іпотекодавця.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року залишено без змін. 
 
25 березня 2021 року засобами поштового зв`язку   ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 29 березня 2021 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 .
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16, постановах Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 712/18543/12, від 30 вересня 2020 року у справі № 405/1873/14, від 03 липня 2020 року у справі № 640/15122/18, від 13 січня 2021 року у справі № 404/596/18, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга   ОСОБА_1 подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Крім того, касаційна скарга містить клопотання про зупинення виконання судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Вирішуючи питання про зупинення виконання/дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Клопотання про зупинення виконання/дії судового рішення має бути вмотивованим, містити підстави для зупинення виконання/дії судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Наведені   ОСОБА_1 доводи та додані докази дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржених судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, оскільки є обґрунтованими та містять посилання на те, що у разі задоволення цієї касаційної скарги буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.  
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, ОСОБА_1 , про визнання договору про відступлення права вимоги недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року. 
 
Витребувати з Жовтневого районного суду м. Харкова вищезазначену цивільну справу № 639/86/17.
 
Клопотання  ОСОБА_1 про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень задовольнити. 
 
Зупинити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2018 року та постанови Харківського апеляційного суду від 15 березня 2021 року до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
                                    
                                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                                        Н. Ю. Сакара