ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6236/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                        Земляної Г.В.
                                                  Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Марчук О.О.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробудшлях» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Гідробудшлях» (далі - позивач, ТОВ «Гідробудшлях») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі - відповідач, ГУ ДПС у місті Києві), в якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 20 грудня 2019 року №03872615050105, №03882615050105 та №03892615050105.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що висновки акта перевірки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ТОВ «Гідробудшлях» за результатами фінансово-господарських операцій з контрагентами ТОВ «Нью Білдінг» та ТОВ «Лімна-Груп» правомірно сформувало витрати і податковий кредит, що підтверджується належним чином складеними первинними документами, які містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяги спірних операцій.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року даний адміністративний позов - задоволено повністю.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в результаті проведеної щодо ТОВ «Гідробудшлях» податкової перевірки було встановлено, що господарські операції позивача з його контрагентами - ТОВ «Нью Білдінг» та ТОВ «Лімна-Груп» у перевіряємий період були нереальними, тому безпідставним є відображення цих операцій в бухгалтерському обліку ТОВ «Гідробудшлях» та, відповідно, отримання останнім необґрунтованої податкової вигоди за наслідками такого обліку.
За твердженнями відповідача, позивачем порушено встановлені вимоги до ведення бухгалтерського обліку внаслідок формування показників податкової звітності на підставі даних, що не підтверджені належними документами, оскільки останні були виписані від імені осіб, що за наявною інформацією заперечували свою причетність до створення та участі у господарській діяльності очолюваних ними підприємств, та з якими позивач мав взаємовідносини в охоплений перевіркою період.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, де зазначено, що обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДПС аналогічне доводам, викладеним у відзиві на позов та зводиться виключно до непогодження з оцінкою, наданою судом першої інстанції повно і всебічно встановленим обставинам справи, при цьому порушень норм матеріального або процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Проти задоволення скарги заперечує, просить залишити оскаржуване рішення в силі.
За твердженнями позивача, наявність кримінальних проваджень стосовно контрагентів ТОВ «Гідробудшлях» не є підставою для визнання відповідних господарських операцій з ними нереальними, а протоколи допиту керівників зазначених контрагентів не можуть вважатися належним доказом під час адміністративного розгляду даної справи, оскільки сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб вказаних суб`єктів господарювання в рамках такої кримінальної справи не є тим беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних наслідків всіх господарських операцій, проведених позивачем з цими контрагентами.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ГУ ДПС у м. Києві відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 15 листопада 2019 року №3407 проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Гідробудшлях» з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинах з ТОВ «Нью Білдінг» (код 40412312) за жовтень 2016 року, з ТОВ «Лімна-Груп» (код 40227917) за квітень 2017 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2016-2017 роки - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства.
За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складено акт від 02 грудня 2019 року №173/26-15-05-01-05/34895854, яким встановлено порушення ТОВ «Гідробудшлях»:
- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 37350,00 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 13050,00 грн. та за 2017 рік в сумі 24300,00 грн.;
- пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 200.1 статті 200, пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість в періоді, що перевірявся на загальну суму 17513,00 грн., в тому числі за жовтень 2016 року в сумі 14500,00 грн., квітень 2017 року в сумі 3013,00 грн., та завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 23987,00 грн., в тому числі за квітень 2017 року на суму 23987,00 грн.
На підставі вказаного акту перевірки про виявлені податковою перевіркою порушення ТОВ «Гідробудшлях» вимог податкового законодавства, ГУ ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 20 грудня 2019 року №№ 03872615050105, 03882615050105, 03892615050105, якими позивачу збільшено суми грошового зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість за відповідний і охоплений перевіркою період, а також застосовано штрафні (фінансові) санкції
Позивачем на адресу ГУ ДПС у м. Києві подавались заперечення за вих. №09/12-1 від 09 грудня 2019 року до акту перевірки від 02 грудня 2019 року №173/26-15-05-01-05/34895854 та скарга від 03 січня 2020 року за вих. №03-01 на спірні податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України, однак згідно листа відповідача від 19 грудня 2019 року №66772/10/26-15-05-01-05 та рішення ДПС України від 06 березня 2020 року №8226/6/99-00-08-09-02-06 були залишені без задоволення.
Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відповідно до ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На виконання вимог вказаної статті колегія суддів переглядає оскаржуване рішення з тих підстав та щодо тих обставин, на які посилається апелянт в своїй скарзі.
Відповідно до п.1.1. статті 1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до п.138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.
Платник податку для визначення об`єкта оподаткування має право на врахування витрат, підтверджених документами, що складені нерезидентами відповідно до правил інших країн.
Згідно пп. 139.1.9 п. 139.1 статті 139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Відповідно до п.198.1. статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на день здійснення господарських операцій) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 цієї ж статті визначено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п.198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.
Згідно статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV (надалі за текстом Закон № 996) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. 
Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до статті 1 Закону № 996 документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинним документом.
Згідно ч.1 статті 9 Закону № 996 первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є підставою для бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону № 996, є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.
Таким чином, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.
У перевіряємий період ТОВ «Гідробудшлях» (замовник) мало господарські відносини з ТОВ «Нью Білдінг» (виконавець) на підставі договору про надання послуг від 01 жовтня 2016 року №б/н, згідно умов якого Замовник доручав, а Виконавець забезпечував переміщення піску в кількості 14500 т. Замовник зобов`язувався прийняти надані послуги, оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Вартість переміщення 1 т піску складала 5,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 1,00 грн., разом з ПДВ - 6,00 грн.
Вартість послуг за Договором становила - 72500,00 грн., крім того ПДВ (20%) - 14500,00 грн., загальна сума Договору - 87000,00 грн.
Договором передбачалось, що прийняття Замовником послуг оформлюється актом надання послуг, який підписується Сторонами до 10 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги. На підставі акту виписується рахунок-фактура.
Перевіркою встановлено, що договір від 01 жовтня 2016 року №б/н підписаний зі сторони ТОВ «Гідробудшлях» ОСОБА_1 та зі сторони ТОВ «Нью Білдінг» - ОСОБА_2 .
Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2016 року №ОУ-1031/10 підписані зі сторони ТОВ «Гідробудшлях» ОСОБА_1 та зі сторони ТОВ «Нью Білдінг» - ОСОБА_2 .
Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі на загальну суму 87000,00 грн., в тому числі ПДВ - 14500,00 грн.
До перевірки надано платіжне доручення від 16 листопада 2016 року №262, згідно якого оплата здійснена з рахунку ТОВ «Гідробудшлях» № НОМЕР_1 , відкритого в банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805) на рахунок ТОВ «Нью Білдінг» № НОМЕР_2 , відкритий в банку ПАТ «Сбербанк» (МФО 320627).
Згідно картки рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 31 грудня 2016 року заборгованість ТОВ «Гідробудшлях» перед ТОВ «Нью Білдінг» - відсутня.
Стверджуючи про фіктивність зазначених господарських правовідносин, відповідач виходив з того, що в рахунку-фактурі від 31 жовтня 2016 року №СФ-1031/10, наданій під час проведення перевірки, відсутнє прізвище відповідальної особи ТОВ «Нью Білдінг», яка брала участь в господарській операції.
Крім того, в ході проведеного аналізу наданих ТОВ «Гідробудшлях» первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинах з ТОВ «Нью Білдінг» за перевіряємий період, встановлено, що всі надані документи зі сторони ТОВ «Нью Білдінг» підписані керівником - ОСОБА_2 .
В результаті опрацювання податкової інформації по контрагенту ТОВ «Нью Білдінг» встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Нью Білдінг» є: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 29 січня 2018 року (причина - 39 - відсутність поставок та ненадання декларацій).
Середньооблікова кількість штатних працівників за жовтень 2016 року - 1 особа.
Остання подана податкова декларація з ПДВ до ДПІ у Києво-Святошинському районі - за листопад 2016 року (від 26 січня 2017 року №1700624111), яка підписана керівником підприємства ОСОБА_2 Додаток АМ до податкової декларації з податку на прибуток за 2016 рік не подавався. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва станом на 31 грудня 2016 року - не подано. Інформація про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП - відсутня. Інформація щодо земельних ресурсів та про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» - відсутня.
У зв`язку з неподанням звітності (додатку АМ до декларації з податку на прибуток за 2016 рік) встановлено відсутність наявності у ТОВ «Нью Білдінг» власних або орендованих основних засобів для виконання робіт (послуг).
Відповідно до інформаційної системи АІС «Облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва» по ТОВ «Нью Білдінг» ГУ ДПС у м. Києві (Дніпровський р-н м. Києва) внесено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва за №1557/8/26-53-21-03 від 27 березня 2017 року з ознакою фіктивності: зареєстровано (перереєстровано) та впроваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників; коментар: протокол допиту гр. ОСОБА_2 , який повідомив про реєстрацію підприємства без його відома, згоди та без мети зайняття фінансово-господарською діяльністю.
Згідно протоколу допиту від 25 січня 2017 року гр. ОСОБА_2 повідомив, що жодного відношення до створення, реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Нью Білдінг» не має.
Контролюючим органом зроблено висновок про те, що вищенаведена інформація відносно ТОВ «Нью Білдінг» свідчить про неможливість вчинення господарських операцій з ТОВ «Гідробудшлях» у перевіряємому періоді.
Оскільки ТОВ «Нью Білдінг» знаходиться поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи, господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
Також у перевіряємий період ТОВ «Гідробудшлях» (замовник) мало господарські відносини з ТОВ «Лімна-Груп» (виконавець) на підставі договору про надання послуг №01-03/2017 від, згідно умов якого Виконавець зобов`язувався за завданням Замовника надати послуги з вивезення сміття та деревини, в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Вартість послуг визначається Сторонами по факту їх надання за результатами кожного календарного місяця та фіксується в актах виконання робіт.
Акт виконання робіт підписується Сторонами до 5 числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.
Замовник зобов`язувався перерахувати суму, зазначену в акті виконаних робіт протягом 3 днів з моменту підписання такого акту.
Договір підписано зі сторони ТОВ «Гідробудшлях» ОСОБА_1 та зі сторони ТОВ «Лімна-Груп» - ОСОБА_3 .
До перевірки надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 квітня 2017 року №б/н за договором від 01 березня 2017 року №01-03/2017, який підписано зі сторони ТОВ «Гідробудшлях» - ОСОБА_1 , зі сторони ТОВ «Лімна-Груп» - ОСОБА_3 .
Розрахунки між підприємствами проводились у безготівковій формі на загальну суму 162 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 27 000,00 грн.
Також до перевірки надано платіжне доручення від 06 квітня 2017 року №80.
Оплата здійснена з рахунку ТОВ «Гідробудшлях» № НОМЕР_1 , відкритого в банку АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві (МФО 380805) на рахунок ТОВ «Лімна-Груп» № НОМЕР_3 , відкритого в банку ПАТ КБ «ПриватБанк», м. Київ (МФО 320649).
Згідно картки рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» станом на 30 квітня 2017 року заборгованість ТОВ «Гідробудшлях» перед ТОВ «Лімна-Груп» - відсутня.
В ході проведеного аналізу наданих ТОВ «Гідробудшлях» первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинах з ТОВ «Лімна-Груп» за перевіряємий період, відповідачем встановлено, що всі надані документи зі сторони ТОВ «Лімна-Груп» підписані керівником - ОСОБА_3 .
В результаті опрацювання податкової інформації щодо ТОВ «Лімна-Груп» встановлено що його основним видом діяльності є: 45.20 - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
Реєстрація в податковому органі - 22 січня 2016 року за №265416007005.
Свідоцтво платника ПДВ анульовано 27 червня 2018 року (причина - 22 - ненадання декларацій протягом року).
Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) - не подавався. Декларації з податку на прибуток з додатками за 2016 та 2017 роки - не подавалися. Остання подана податкова декларація з ПДВ до ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві - за травень 2017 року (від 09 липня 2017 року №9129395283), яка підписана керівником підприємства ОСОБА_3. Додаток АМ до податкової декларації з податку на прибуток за 2017 рік не подавався. Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва станом на 31 грудня 2017 року - не подано. Інформація про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність відповідно до форми 20-ОПП - відсутня. Інформація щодо земельних ресурсів та про наявність транспортних засобів згідно АІС «Автомобіль» - відсутня.
У зв`язку з неподанням звітності (додатку АМ до декларації з податку на прибуток за 2017 рік) встановлено відсутність наявності у ТОВ «Лімна-Груп» власних або орендованих основних засобів для виконання робіт (послуг).
Встановлено, що відповідно до інформаційної системи АІС «Облікова картка суб`єкта фіктивного підприємництва» по ТОВ «Лімна-Груп» ГУ ДПС у м. Києві (Шевченківський р-н м. Києва) внесено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва за №6627/8/26-59-21-05 від 03 листопада 2017 року з ознакою фіктивності: зареєстровано (перереєстровано) у органах державної реєстрації ф.о. з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління підставним (неіснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження. Інформація щодо відпрацювання СФП: порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, коментар: к/п №32016100100000090 від 09 жовтня 2017 року, допитано гр. ОСОБА_3 про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства.
Згідно протоколу допиту від 11 жовтня 2017 року, службова особа ТОВ «Лімна-Груп» ОСОБА_3 повідомив про непричетність до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лімна-Груп».
Відповідно, контролюючий орган дійшов висновок про те, що вищенаведена інформація відносно ТОВ «Лімна-Груп» свідчить про неможливість вчинення господарських операцій з ТОВ «Гідробудшлях» у перевіряємому періоді.
Оскільки ТОВ «Лімна-Груп» знаходиться поза межами контролю формального (номінального) директора, а від імені контрагента невідомі особи лише оформляли відповідні документи, господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.
З наведеного вбачається, що фактичне виконання господарських операцій між ТОВ «Гідробудшлях» та ТОВ «Нью Білдінг» на суму 87000,00 грн., в т.ч. ПДВ 14500,00 грн., підтверджується, зокрема, рахунком-фактурою від 31 жовтня 2016 року №СФ1031/10, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31 жовтня 2016 року №ОУ-1031/10, платіжним дорученням від 16 листопада 2016 року №262, з ТОВ «Лімна-Груп» - актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 27 квітня 2017 року, платіжним дорученням від 06 квітня 2017 року №80, а також виписаними та зареєстрованими керівниками даних контрагентів податковими накладними.
На момент складання податкових накладних контрагенти позивача ТОВ «Нью Білдінг» та ТОВ «Лімна-Груп» були зареєстровані як платники податку на додану вартість у встановленому законодавством порядку, а тому мали право нараховувати податок на додану вартість та складати податкові накладні на кожну поставку товарів та послуг.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, порушень з приводу правильності оформлення та реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.
Слід зазначити, що податкова накладна реєструється в електронному вигляді, шляхом проставлення електронного цифрового підпису (ЕЦП) та печатки юридичної особи - платника ПДВ.
Оформити ЕЦП юридична особа може виключно в одному з акредитованих центрів сертифікації ключів (АЦСК). Таких центрів в Україні всього 24, серед яких і Державна податкова служба.
Так, для отримання послуг ЕЦП, відповідно до приписів п.22.Постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2004 року N 903 «Про затвердження Порядку акредитації центру сертифікації ключів» юридичною особою подається: оригінал статуту юридичної особи (надається для ознайомлення); копії документів, що підтверджують належність підписувача (окрім керівника) до юридичної особи та його повноваження (наказ про призначення на посаду або трудовий договір); копія паспорта підписувача або паспорта громадянина України для виїзду за кордон з відміткою про постійне місце проживання в іноземній державі, засвідчена підписом власника; копія картки платника податків, засвідчена підписом власника.
У разі неможливості особистої присутності заявника в АЦСК, він може бути представлений довіреною особою.
У цьому випадку заявник надає оригінал та копію нотаріально посвідченої довіреності з відповідними повноваженнями.
Нотаріально посвідчена довіреність також видається нотаріусом виключно за особистої участі особи.
Таким чином, усі акредитовані центри сертифікації ключів, серед яких і ДПС, не можуть надати послугу оформлення електронного цифрового підпису без участі особи, яка отримує такий електронний цифровий підпис, відповідно, всі податкові накладні контрагента позивача є належно оформленими та зареєстрованими, що в силу пп. 198.6 статті 198 ПК України є підставою віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту.
Перевіркою не встановлено відсутність обов`язкових документів бухгалтерського і податкового обліку, не встановлено порушень в оформленні наданих фінансово-господарських документів, їх невідповідність вимогам чинного законодавства.
Таким чином, при наявності всіх передбачених законодавством первинних документів, які підтверджують фактичну поставку послуг та реєстрації податкових накладних, іншого варіанту поведінки, ніж декларування відповідних показників, позивач не мав. Отже товариством виконано усі вимоги Податкового кодексу, а висновки акту перевірки є протиправними.
Щодо наявності протоколів допиту посадових осіб ТОВ «Нью Білдінг» та ТОВ «Лімна-Груп», в яких зазначено про непричетність до здійснення фінансово-господарської діяльності очолюваних ними підприємств, слід зазначити таке.
Так, згідно показів ОСОБА_2 , відібраних заступником начальника ВОВЕ ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області майором податкової міліції ОСОБА_4 відповідно до протоколу допиту свідка від 25 січня 2017 року, формальний керівник ТОВ «Нью Білдінг» повідомляв про свою повну непричетність до фінансово-господарської діяльності даного товариства та необізнаність, що останнє було зареєстровано на його ім`я. Згідно показів свідка, відібраних старшим оперуповноваженим ОУ ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві майором податкової міліції ОСОБА_5 відповідно до протоколу допиту свідка від 11 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 повідомляв про свою обізнаність та безпосередню участь в реєстрації на його ім`я зокрема ТОВ «Лімна-Груп» за грошову винагороду
КПК України встановлює порядок отримання та оформлення пояснень - у вигляді процесуального документу - протоколу допиту особи у відповідному статусі (в якості свідка, підозрюваного, тощо) та у рамках існуючого кримінального провадження, за конкретним фактом вчинення кримінально карного діяння та з попередженням особи про відповідальність за свої слова. Процесуальні документи, що складені у порядку КПК України (у тому числі і протоколи допиту свідків), створюються не суб`єктами владних повноважень (до яких віднесено апелянта), а органами досудового розслідування, тобто суб`єктами права, що виконують публічну правоохоронну, а не управлінську функцію.
Отже, ці процесуальні документи є виключно документами кримінального провадження з правовим статусом доказів вчинення кримінального правопорушення і в силу цього не містять жодної податкової інформації.
Використання протоколів допиту у якості доказів вчинення податкового правопорушення у розумінні статті 109 ПК України законом не передбачено і суперечить меті та призначенню кримінального судочинства, оскільки ці показання громадян є доказами саме у кримінальному провадженні, які мають бути оцінені саме кримінальним судом під час постановлення вироку.
Відповідно до ч.6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.
Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, як на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, так і станом на час розгляду даної справи вироки або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності щодо посадових осіб будь-яких контрагентів ТОВ «Гідробудшлях» - відсутні.
Відтак, посилання контролюючого органу на кримінальне провадження, відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України, є безпідставним, оскільки останнє не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.
При цьому, встановлення факту фіктивного підприємництва контрагента платника Податковий кодекс України не визначає як самостійну підставу для позбавлення права добросовісного платника на формування податкового кредиту та витрат.
Слід зазначити, що самі по собі заперечення керівником своєї причетності до здійснення фінансово-господарської діяльності юридичної особи, яка була створена або керована ним, не є беззаперечним доказом обізнаності платника податків з дефектами у правовому статусі контрагента, адже відповідні пояснення можуть надаватись, у тому числі, з метою уникнення кримінальної відповідальності взагалі або більш суворого покарання. 
Також слід зауважити, що 18 вересня 2019 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес», згідно якого декриміналізовано статтю 205 Кримінального кодексу України, який набрав чинності 25 вересня 2019 року.
Окремо слід зазначити, що за клопотанням відповідача, судом викликалися повістками до суду зазначені вище керівники контрагентів позивача для надання пояснень, однак вказані особи в призначене судове засідання не з`явилися.
Відповідач також посилається на ІС «Податковий блок», де щодо ТОВ «Нью Білдінг» та ТОВ «Лімна-Груп» внесено картки суб`єкта фіктивного підприємництва з ознакою фіктивності.
Проте, колегія суддів наголошує, що будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні Податкового кодексу України.
Наведене підтверджується практикою Верховного Суду, закріпленою в постановах від 13 серпня 2020 року по справі №520/4829/19, по справі № 813/7081/14, № 814/120/15, від 03 жовтня 2019 року по справі № 813/4079/15, від 10 вересня 2019 року по справі №814/2412/17.
Посилаючись на фіктивний статус контрагента позивача, відповідач мав би довести, що між ними мали місце злагоджені узгоджені дії, спрямовані на безпідставне отримання податкових вигід, принаймні, що платник (позивач) взагалі був обізнаним з приводу дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів. Вказане, наприклад, може бути доведено рішенням суду, яке набрало законної сили, про визнання недійсним відповідного договору. Проте, матеріали справи такого рішення не містять.
Таким чином, твердження відповідача з посиланням на службову інформацію ґрунтуються на припущеннях, що суперечить статті 159 КАС України.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, відповідачем, на якого КАС України покладено обов`язок доказування, не надано жодних доказів на підтвердження викладених у акті перевірки та апеляційні скарзі обставин непричетності посадових осіб контрагентів позивача до здійснення господарських операцій з позивачем.
Отже, суб`єкт владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не виконав, не навів підстав незаконності рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального чи процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
З огляду на надані позивачем документи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Отже усі наведені аргументи апелянта колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                                       Г.В. Земляна
                                                                                                    
          Є.І. Мєзєнцев