ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа №640/8471/20                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №321/5 від 29.01.2020 в частині,-

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1) з позовом до Міністерства юстиції України в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 29.01.2020 №321/5 в частині, якою анульовано доступ позивачу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.12.2020 адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 29.01.2020 №321/5 в частині, якою анульовано доступ Приватному нотаріусу ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; стягнуто на користь Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.
Задовольняючи зазначену позовну заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем допущено порушення порядку розгляду скарги, в частині належного повідомлення про її розгляд, відтак суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову та скасування оскаржуваного наказу в частині якою анульовано доступ позивачу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до його незаконності та наявності підстав для скасування.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що Міністерству юстиції України законодавчо надано можливість здійснювати розгляд скарги невідкладно без колегії у разі встановлення наявності очевидних порушень законодавства в рішеннях, діях або бездіяльності суб`єктів оскарження, а отже процедура такого розгляду не потребує повідомлення такої особи.
Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до Шостого апеляційного адміністративного суд не надходило.
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та здійснює нотаріальну діяльність як приватний нотаріус відповідно до Свідоцтва про право зайняття нотаріальною діяльністю НОМЕР_1 від 21.01.2011 та реєстраційного посвідчення про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності №1209 від 23.03.2011.
29.01.2020 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_2 , у якій скаржник просить скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 28.01.2020 №10701070013086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», №10701050014086053 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», №10701070015086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо зміни керівника, складу учасників, органів управління, кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтім» (ідентифікаційний код 40002113).
За результатами розгляду скарги ОСОБА_2 від 29.01.2020, відповідачем було прийнято наказ №321/5 від 29.01.2020 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Наказ №321/5), відповідно до якого вирішено:
1) скаргу ОСОБА_2 від 29.01.2020 року на реєстраційні дії від 28.01.2020 року №10701070013086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», №10701050014086053 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», №10701070015086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо зміни керівника, складу учасників, органів управління, кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтім» (ідентифікаційний код 40002113) задовольнити у повному обсязі;
2) скасувати реєстраційні дії від 28.01.2020 №10701070013086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», №10701050014086053 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», №10701070015086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 щодо зміни керівника, складу учасників, органів управління, кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Профтім» (ідентифікаційний код 40002113). Виконання покласти на Департамент нотаріату та державної реєстрації Міністерства юстиції України;
3) анулювати доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Виконання покласти на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».
Позивач вважаючи вищезазначений наказ в частині анулювання йому доступу до Єдиного державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, протиправним, звернувся до суду з позовом. 
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII (далі - Закон №3425-XII).
Згідно з частин 1-3 ст. 1 Закону №3425-XII, нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
На нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю, законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Відповідно до ст. 2 Закону №3425-XII, правовою основою діяльності нотаріату є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.
Згідно ч. 2 ст. 2-1 Закону №3425-XII, контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №3425-XII нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Керуючись приписами частин 1 та 4 ст. 5 Закону №3425-XII нотаріус зобов`язаний здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.
Стаття 33 Закону №3425-XII регулює перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства 
Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі проводять перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за певний період. Проведення повторної перевірки з тих питань, які вже були предметом перевірки, не допускається, крім перевірки звернень громадян чи юридичних осіб у межах предмета звернення та повноважень Міністерства юстиції України, Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
Перевірка організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, крім повторних перевірок, передбачених цим Законом, проводиться не частіше одного разу на два роки виключно на робочому місці (у конторі) приватного нотаріуса з обов`язковим повідомленням його про проведення такої перевірки.
Приватний нотаріус зобов`язаний надавати посадовим особам, уповноваженим проводити перевірку, відомості і документи щодо організації нотаріальної діяльності, дотримання ним порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства.
У разі виявлення під час перевірки порушень в організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса або неодноразових порушень ним правил нотаріального діловодства Міністерство юстиції України, Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, які проводили перевірку, можуть зупинити або припинити нотаріальну діяльність приватного нотаріуса з підстав та у порядку, передбачених цим Законом.
У разі виявлення під час перевірки неодноразового грубого порушення порядку вчинення нотаріальних дій свідоцтво про право на зайняття  нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса може бути анульовано у порядку та на підставах, передбачених цим Законом.
Порядок проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства затверджується Міністерством юстиції України.
За приписами частин 4-9 ст. 44 Закону №3425-XII при перевірці цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи нотаріус зобов`язаний ознайомитися з її установчими документами, інформацією про таку особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і перевірити, чи відповідає нотаріальна дія, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності.
У разі наявності у нотаріуса сумнівів щодо поданих документів він може витребувати від цієї юридичної особи, державного реєстратора, органів доходів і зборів, інших органів, установ та фізичних осіб додаткові відомості або документи.
Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень.
Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей.
Якщо від імені юридичної особи діє колегіальний орган, нотаріусу подається документ, в якому закріплено повноваження даного органу та розподіл обов`язків між його членами.
У разі наявності сумнівів щодо уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності та правоздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної чи юридичної особи. 
Керуючись приписами пунктів 1 та 5 ч. 1 ст. 49 Закону №3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону №3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.
З оскаржуваного наказу встановлено, що позивачем були проведені реєстраційні дії №10701070013086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» та №10701050014086053 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», за результатами яких було зареєстровано змін керівника ТОВ «Профтім» з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , зміну органів управління, статут ТОВ «Профтім» відповідно до відомостей ЄДР 28.01.2020.
Згідно з відомостями ЄДР, для проведення цих реєстраційних дій документи подано позивачу заявником - ОСОБА_3 . Однак, станом на момент проведення оскаржуваної реєстраційної дії, ЄДР містив інформацію про іншу особу (у тому числі, керівника), яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, подавати документи для державної реєстрації.
Отже, позивач повинен був відмовити у державній реєстрації з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Також, як вбачається з ЄДР, позивачу подано заявником заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не відповідає формі, затвердженій Наказом Міністерства юстиції України від 18.11.2016 №3268/5 (у редакції Наказу Міністерства юстиції України від 09.01.2020 №72/5). 
Позивач повинен був зупинити розгляд поданих йому документів з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
Зі змісту електронної копії статуту, поданого позивачу, вбачається відсутність порядку обрання одноособового виконавчого органу (директора). Водночас, п.п. 6 п. 4.3 цього Статуту визначає порядок обрання колегіального виконавчого органу, який у ТОВ «Профтім» вісутній.
Позивач повинен був зупинити розгляд поданих йому документів з підстав, визначених п. 2 ч. 1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», оскільки подані йому документи не відповідали вимогам, установленим ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», а саме: не містили інформації, що визначена п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України « Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».
Згідно ЄДР, 28.01.2020 позивачем було проведено реєстраційну дію №10701070015086053 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах», за результатами якої було змінено склад учасників та кінцевого бенефіціарного власника (контролера) ТОВ «Профтім».
Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру боржників, станом на момент подання позивачу документів для проведення реєстраційної дії №10701070015086053, учасник ОСОБА_4 був внесений до Єдиного реєстру боржників в рамках виконавчого провадження № 59730622.
Відповідач зазначає, що при вчиненні вказаних реєстраційних дій, позивачем не враховано пункти 1 та 2 ч. 1 ст. 27, пункти 1 та 31 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон №755-IV).
Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 27 Закону №755-IV підставами для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації, є: подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі; невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону.
Приписами пунктів 1 та 31 ч. 1 ст. 28 Закону №755-IV визначено підстави для відмови у державній реєстрації:
- документи подано особою, яка не має на це повноважень;
- заяву про державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру, пов`язаних із зміною засновників (учасників) юридичної особи у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, подано щодо засновника (учасника), який на момент подання заяви внесений до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці, крім випадку збільшення розміру такої частки.
Колегія суддів, проаналізувавши вказане, приходить до висновку, що відповідач надав вірну оцінку вказаним порушенням, оскільки зазначені норми прямо вказують на дії, які повинен вчинити нотаріус при невідповідності документів, які подані йому для вчинення реєстраційної дії або наявності в нього сумніву в обсязі правоздатності заявників.
Відповідно до приписів ст. 34 Закону №755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Міністерство юстиції України розглядає скарги:
1) на проведені державним реєстратором реєстраційні дії (крім випадків, якщо такі реєстраційні дії проведено на підставі судового рішення);
2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги:
1) на рішення (крім рішення, згідно з яким проведено реєстраційну дію), дії або бездіяльність державного реєстратора;
2) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації.
Територіальний орган Міністерства юстиції України розглядає скарги стосовно державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, які здійснюють свою діяльність у межах території, на якій діє відповідний територіальний орган.
Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.
У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть встановити інші строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.
За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про:
1) відмову в задоволенні скарги;
2) задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про:
а) скасування реєстраційної дії, скасування рішення територіального органу Міністерства юстиції України, прийнятого за результатом розгляду скарги, - у разі оскарження реєстраційної дії, рішення територіального органу Міністерства юстиції;
б) проведення державної реєстрації - у разі оскарження відмови у державній реєстрації;
в) виправлення технічної помилки, допущеної державним реєстратором;
в-1) про усунення порушень, допущених державним реєстратором з визначенням строків виконання наказу;
г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру;
е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України;
є) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю.
Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» і «е» пункту 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.
Процедура розгляду скарг визначена Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1128 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1150, яка набрала чинності 09.01.2020, якою затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Порядок №1150).
Відповідно до ч. 2 п. 2 Порядку №1150 розгляд скарг у сфері державної реєстрації на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту здійснюється колегіально, крім випадку, передбаченого цим Порядком.
За приписами ч. 2 п. 8 Порядку №1150 якщо під час розгляду Мін`юстом скарги у сфері державної реєстрації відповідно до пункту 5 цього Порядку не виявлено підстав для відмови в її задоволенні чи підстав для пересилання її за належністю, проте встановлено наявність очевидних порушень закону в рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, розгляд такої скарги здійснюється Мін`юстом невідкладно без розгляду її колегіально.
Проаналізувавши вказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача про наявність у нього права розглянути скаргу на дії реєстратора невідкладно без колегіального її розгляду у певному випадку відповідають дійсності, отже висновки суду першої інстанції в частині порушенням відповідачем процедури повідомлення позивача про розгляд скарги щодо вчинених ним дій не можуть бути застосовані у даній справі, оскільки така скарга була розглянута не колегіально, відтак не потребує дотримання передбаченої для колегіального розгляду скарги процедури повідомлення. 
Згідно з ч. 1 п. 14 Порядку №1150 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.
Керуючись ч. 3 п. 15 Порядку №1150 порушення державним реєстратором, уповноваженою особою суб`єкта державної реєстрації встановленого абзацом другим цього пункту строку є підставою для прийняття Мін`юстом рішення, передбаченого підпунктом «ґ» пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та/або підпунктом «ґ» пункту 2 частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
В ході розгляду цієї справи колегія суддів прийшла до висновків про те, що суд першої інстанції не вірно оцінив обставини даної справи, відтак висновки суду першої інстанції щодо порушення процедури відповідачем при розгляді скарги на дії позивача не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності з урахуванням доводів наведених сторонами у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що за встановлених обставин у справі, на підставі оцінених доказів, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, відповідач довів правомірність своїх дій та прийнятих рішень.
За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про протиправність прийняття Міністерством юстиції України спірної частини наказу №321/5 від 29.01.2020, відтак виходячи з викладеного, відсутні підстави для задоволення позову.
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу №321/5 від 29 січня 2020 року в частині - відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    І.О. Грибан