УХВАЛА
 
23 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 191/2518/17
провадження № 61-6084ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 33 709,4 грн заборгованості за договором позики, 3% річних у розмірі 4219,15 грн та 15 617,38 грн інфляційних втрат, а всього - 53 545,93 грн.
 
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2020 року в складі судді Гречко Ю. В., залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року в складі колегії суддів Петешенкової М. Ю., Городничої В. С.. Лаченкової О. В., позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 03 березня 2015 року станом на 04 березня 2020 року в розмірі 33 709,4 грн, 3% річних в розмірі 4219,15 грн та інфляційні втрати в розмірі 15 617,38 грн.
 
09 квітня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у справі № 191/2518/17 становить 53 545,93 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Посилання на те, що в липні 2017 року відкриваючи провадження у цій справі суд першої інстанції не визнавав справу малозначною, не беруться до уваги, оскільки справа є малозначною в силу закону.
 
Саме по собі посилання на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики без обґрунтування такого посилання, не є підставою для відкриття касаційного провадження.
 
Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями, й, відповідно, не свідчить, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,       № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE                    v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 березня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                                     Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                           М. М. Русинчук