Справа № 299/2420/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        31 травня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідачки Готри Т.Ю.,
суддів Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.,
за участі секретарки судового засідання Балаж Н.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Горват Іван Іванович, до Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 , про визнання права користування земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 липня 2020 року, повний текст якого складено 22.07.2020, ухвалене суддею Левком Т.Ю.,

в с т а н о в и в :
У липні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Горват І.І., звернулася до суду з позовом до Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 , про визнання права користування земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. 

Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.07.2017, яке набрало законної сили, встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1714 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , а саме виділено у її користування дві земельні ділянки площами S2=216,1 кв м та S3=577,2 кв м, які будуть з`єднані між собою землями спільного користування S1=127,4 кв м, а відповідачу ОСОБА_2 виділено у користування земельну ділянку площею S4=793,3 кв м, доступ на яку буде здійснюватися через земельну ділянку, яку залишено у їх спільному користуванні (S1=127,4 м кв).
       Отже, цим рішенням встановлено, що сторони погодили між собою порядок користування спірною земельною ділянкою, який не порушує права та законні інтереси інших осіб. 
       Однак 19.03.2018 відповідач ОСОБА_2 звернувся до органу місцевого самоврядування з заявою, в якій просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі – спірна земельна ділянка), зазначивши, що така знаходиться у користуванні. Проте, у чиєму саме користуванні знаходиться земельна ділянка, ОСОБА_2 у заяві не уточнив. Наведена обставина, на думку позивачки, свідчить про недобросовісну реалізацію ОСОБА_2 своїх прав на відведення у власність спірної земельної ділянки. 
Рішенням Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» № 216 від 11.04.2018 ОСОБА_2 було, зокрема, надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у його власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , орієнтовно площею 0,1800 га та зобов`язано виготовлений проект землеустрою подати на затвердження сесії Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. 
Наступним рішенням Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » № 297 від 21.02.2019, вказану земельну ділянку передано ОСОБА_2 з комунальної власності у приватну. 
Отже, ОСОБА_2 було передано земельну ділянку разом з часткою, що перебувала у її користуванні та часткою, що перебувала у її з ОСОБА_2 спільному користуванні. 
Оскільки частина спірної земельної ділянки з її користування не вилучалася, право користування за рішенням суду припинено не було, будь-яких підстав для припинення чи втрати права користування немає, то з урахуванням ст.141 ЗК України вилучення земельної ділянки з її користування є незаконним. 
Вважає, що ОСОБА_2 міг набути право власності виключно на ту частину земельної ділянки, яка рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.07.2017 була виділена у його користування. 
Посилаючись на наведені обставини, позивачка просила визнати її право користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площами S2=216,1 кв м та S3=577,2 кв м, та право спільного користування на частину спірної земельної ділянки площею S1=127,4 кв м; визнати недійсними рішення Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» № 216 від 11.04.2018 та «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » № 297 від 21.02.2019; скасувати державну реєстрацію державного реєстратора Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області Товт С.В. щодо права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку від 04.03.2019. Також просила стягнути з відповідача судові витрати. 

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2020 позовні вимоги задоволено. Визнано право користування ОСОБА_1 земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площами S2=216,1 кв м та S3=577,2 кв м, та право спільного користування на частину спірної земельної ділянки площею S1=127,4 м кв; визнано недійсними рішення Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» № 216 від 11.04.2018 та «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » № 297 від 21.02.2019; скасовано державну реєстрацію державного реєстратора Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області Товт С.В. щодо права власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку від 04.03.2019. Цим же рішенням стягнуто з Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та Виноградівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 2 305,20 грн у рівних частинах з кожного. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2020. Скасувати це рішення та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . 
Вказував на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм матеріального й процесуального права. Зазначав, що судом порушено вимоги ч.ч. 1, 2 ст. 82, ч. 1 ст. 229 ЦПК України, оскільки обґрунтовуючи свій висновок рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.07.2017, суд першої інстанції «не зазначив джерело, де таке рішення міститься». Окрім цього, місцевий суд без належного обґрунтування відхилив доводи відповідача Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про те, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області у цивільній справі № 299/1757/16-ц встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0,1714 га, розташованою по АДРЕСА_1 , але жодних речових прав щодо цієї земельної ділянки на користь позивачки судом встановлено не було. Звертав увагу і на те, що подружжя ОСОБА_3 за час шлюбу не отримали у власність жодної земельної ділянки, про що свідчить відсутність правовстановлюючого документу. Також суд не перевірив чи є земельна ділянка з кадастровим номером 2121283300:07:004:0041 земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Закарпатського апеляційного суду від 31.08.2020 поновлено ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.07.2020. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Горват І.І., просила у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити, а рішення місцевого суду залишити без змін. Вказувала на те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права. 

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_4 та його адвокат Киретів В.В. апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити з підстав наведених у скарзі.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Горват І.І. апеляційну скаргу не визнав, просив таку залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представники відповідачів Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області та Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд уважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та досліджує докази, що стосується фактів, на які учасники посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.
Однак з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може з огляду на наступне.
Положеннями ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
     Як убачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів  ОСОБА_2 , в якому просила: 
- визнати її право користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , площами S2=216,1 кв м та S3=577,2 кв м, та право спільного користування на частину спірної земельної ділянки площею S1=127,4 кв м; 
- визнати недійсними рішення Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» № 216 від 11.04.2018 та «Про передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 » № 297 від 21.02.2019; 
- скасувати державну реєстрацію державного реєстратора Виноградівської районної адміністрації Закарпатської області Товт С.В. щодо права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , площею 0,1800 га, від 04.03.2019.
Отже, звертаючись до суду із зазначеними позовом, вимоги якого стосувалися і майнових прав ОСОБА_2 щодо спірної земельної ділянки, позивач такого залучив в якості третьої особи.
Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Колегією суддів установлено, що позивач вимог до ОСОБА_2 , як до відповідача, не пред`являв, і такий до участі у справі в якості співвідповідача судом першої інстанції залучений не був.
Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження – до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.2 ст.51 ЦПК України). 
Відповідно до закріпленого в ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ст.51 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача – можливе лише як результат вирішення судом клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або ж залучення в якості співвідповідача особи, яка має відповідати за позовом.
Однак розглядаючи дану справу місцевий суд не виконав вимоги ст.13 ЦПК України і не вирішив питання про залучення до участі у справі ОСОБА_2 як співвідповідача за правилами ст.51 ЦПК України та не попередив позивача про наслідки не вчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу та наданих чинним ЦПК України повноважень, не має права залучати співвідповідачів на стадії апеляційного провадження.

Встановивши, що позов пред`явлено не до всіх осіб, які повинні відповідати за позовом, тому зважаючи на вказані порушення норм процесуального права, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.3 ст.376 ЦПК, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову, як пред`явленого не до всіх осіб, які повинні відповідати за позовом, що не позбавляє права позивача на звернення до суду із самостійним позовом до всіх осіб, які мають відповідати за таким позовом.
Відповідно ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1  на користь  ОСОБА_2  підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3 457,81 грн по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги, які документально підтверджені (а.с.118). 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 липня 2020 року скасувати.
У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Горват Іван Іванович, до Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, Виноградівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 , про визнання права користування земельною ділянкою, визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 457,81 гривень судових витрат по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повне судове рішення складено 11 червня 2021 року.
Суддя-доповідачка
Судді