ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/3180/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
за участю секретаря судового засідання
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу cпільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі за позовом Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до Виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" звернулось до суду з адміністративним позовом до   Виконавчого комітету Світловодської міської ради   в якому просило  
- визнати протиправним рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради №283 «Про переобладнання квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків м. Світловодськ» від 11 червня 2020 року;
- скасувати рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради № 283 «Про переобладнання квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків м. Світловодськ» від 11 червня 2020 року.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 в адміністративній справі №340/3180/20 провадження у справі за адміністративним позовом   Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до Виконавчого комітету Світловодської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - закрито. 
Ухвала суду мотивована тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Не погодившись з ухвалою, до суду з апеляційною скаргою звернулось Спільне підприємство Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут". В обґрунтування доводів апеляційної скарги, скаржник зазначає, що з огляду на предмет спору і суб`єктний склад учасників справи, характеру і суті спірних правовідносин, є публічно - правовим і підлягає розгляду судами адміністративної юрисдикції. Звертає увагу позивач і на наявну практику Верховного Суду в аналогічних спорах, які розглядаються, в тому числі судом касаційної інстанції, по суті позовних вимог в порядку адміністративного судочинства, зокрема, у справах №1140/3437/18, 2340/3634/18, 766/13874/17, 233/6021/14-а.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами  справи, що виконавчим комітетом Світловодської міської ради прийнято рішення №283 від 11 червня 2020 року "Про переобладнання квартир та встановлення індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків м. Світловодськ". 
Згідно з цим рішенням, виконавчий комітетом Світловодської міської ради, розглянувши протокол засідання постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води від 01 червня 2020 року №4, керуючись ст. 8,19 Конституції України, ст. 319 Цивільного кодексу України, ст. 100, 152 Житлово-комунального Кодексу України, ст. 19, 24 Закону України "Про теплопостачання", ст. 5 Закону України "Про захист справ споживачів", пп. 12 п.1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пп. 24, 25, 26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" (зі змінами), відповідно до вимог пункту 8 розділу ІІ Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26.07.2019 року №169, керуючись вимогами пп.1 п. "а" ст. 30, пп. 3 п. "б" ст. 30, ст. 40, ч. 6 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, враховуючи надзвичайний стан, оголошений в місті, в зв`язку із несвоєчасним початком опалювального сезону, а також з метою забезпечення громадян належними санітарними умовами проживання, вирішив надати дозвіл на переобладнання квартир та встановлення систем індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків при умові наявності технічних умов та відповідно до вимог чинних державних будівельних норм та правил громадянам згідно додатку 1 до цього рішення. 
Не погодившись з даним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказував на те, що спірне рішення виконкому Світловодської міськради є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання, у результаті чого у третіх осіб (громадян, вказаних у додатку 1 до спірного рішення) виникло право на зміну умов або розірвання договорів про надання комунальних послуг, укладених з позивачем.
Позивач не вступав з виконавчим комітетом Світловодської міської ради в адміністративні правовідносини, а спірне рішення прийнято саме за заявами громадян - власників квартир, які прийняли рішення про відключення належних їм квартир у багатоквартирних житлових будинках від мереж централізованого опалення  (теплопостачання) та постачання гарячої води.  
Внаслідок чого, суд дійшов висновку, що спір позивача щодо наданого органом місцевого самоврядування дозволу третім особам на переобладнання належних їм квартир та встановлення у них систем індивідуального опалення, є спором з цими громадянами, як зі споживачами комунальних послуг, щодо їхнього права на відокремлення (відключення) ними своїх квартир від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.
Обґрунтовуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, суд зазначив, що оскільки спір виник між учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг: позивачем як виконавцем комунальних послуг та громадянами як індивідуальними споживачами, а позовні вимоги обґрунтовані тим, що управлінське рішення відповідача має наслідком створення перешкод у реалізації цивільних прав позивача як виконавця комунальних послуг, тому спір позивача з відповідачем не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, тобто не є публічно-правовим.
Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з таких підстав. .
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
При цьому, відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;.
Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Також, за визначенням пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
Спірні правовідносини врегульовані, Законом України від 02.06.2005 №2633-IV "Про теплопостачання", за змістом статті 13 якого до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать, зокрема регулювання діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання в межах, віднесених до відання відповідних рад.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»  до  повноважень  центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, належать:
1) сприяння створенню виконавцями комунальних послуг та управителями систем управління якістю відповідних послуг на базі національних або міжнародних стандартів;
2) організація і виконання в межах повноважень робіт із стандартизації, метрології та підтвердження відповідності у сфері житлово-комунальних послуг;
3) здійснення моніторингу стану розрахунків за житлово-комунальні послуги;
4) встановлення  методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг  (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії, а також послуги з поводження з побутовими відходами) у багатоквартирних будинках та інших будівлях, де налічуються два або більше споживачів;
5) встановлення  порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води;
6) встановлення порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води;
7) встановлення порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) з обґрунтуванням такої необхідності;
8) встановлення  обов`язкового переліку послуг, витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
Відповідно до частини 3 статті 4 цього Закону   до  повноважень  органів  місцевого самоврядування належить:
1) затвердження та виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та виконанні відповідних державних і регіональних програм;
2) встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону;
3) затвердження норм споживання комунальних послуг;
4) інформування населення відповідно до законодавства про стан виконання місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також про відповідність якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам;
5) здійснення моніторингу стану виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства;
6) встановлення одиниці виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами.
У цій справі спірні правовідносини виникли у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та реалізації ними свого права на відмову від надання послуг центрального опалення (теплопостачання) та вільний вибір джерела теплової енергії.
Рішенням Виконкому, правомірність якого є предметом спору у справі, вирішено  надати дозвіл на переобладнання квартир та встановлення систем індивідуального опалення в квартирах багатоквартирних житлових будинків при умові наявності технічних умов та відповідно до вимог чинних державних будівельних норм та правил громадянам згідно додатку 1 до цього рішення. 
Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення,  постачання холодної та гарячої  води і водовідведення, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630  (далі  Правила № 630), відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Згідно з пп. 1 п. «а»  ст. 30 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні»  (далі  Закон № 280/97-ВР) власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.
Колегія суддів зауважує, що орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання (далі - ЦО і ГВП), діє як суб`єкт владних повноважень та реалізує у такому випадку надані йому законами повноваження у сферах житлово-комунальних послуг і теплопостачання, тобто здійснює публічно-владні управлінські функції.
Отже, спір у цій справі виник у сфері публічно - правових відносин, а його предмет стосується законності рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання ним власних публічно-владних управлінських функцій за наслідками розгляду відповідних письмових звернень громадян стосовно відключення квартир (приміщень) від мереж ЦО і ГВП.
Прим цьому судом апеляційної інстанції відповідно до частини 5 статті 242 КАС України враховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2020 року у справі № 340/458/19 з аналогічним предметом спору між тими ж сторонами, які полягають в такому.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належність розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства, оскільки такий спір, з огляду на його предмет, суть і характер спірних правовідносин, суб`єктний склад їх учасників, є публічно - правовим та повинен вирішуватись судами адміністративної юрисдикції.
Наведені обставини є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до п. 4 ч.1 ст. 320 КАС України.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 320, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"  задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.09.2020  скасувати.
Справу направити до суду  першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
       
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров