ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/3079/19
адміністративне провадження № К/9901/29947/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Рибачука А.І.,  Тацій Л.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 520/3079/19
за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕНЕФІТ БРОК»
до   Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про визнання протиправною та скасування постанови
за касаційною скаргою   Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Кухар М. Д.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Подобайло З. Г., суддів: Григорова А. М., Бартош Н. С.)
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.   У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕНЕФІТ БРОК» (далі - ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК») звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія), в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14   березня 2019 року № 156-ДП-Т про застосування санкції у вигляді попередження у відношенні позивача.
2.   В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив про те, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову протиправно, необґрунтовано та за відсутності законодавчих підстав для його прийняття. 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.  Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18   вересня 2019 року, позов задоволено повністю.
4. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач не довів обґрунтованості та правомірності винесеної постанови.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5.   30 жовтня 2019 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10   червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року, в якій скаржник просить скасувати вказані рішення і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
6. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник зазначає про те, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Так, судами не враховано, що основна частина торгів цінними паперами ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» стосувалась виконання договорів з цінними паперами емітентів, щодо яких відповідачем прийнято рішення про заборону торгівлі цінними паперами такого емітента або заборону внесення змін до системи депозитарного обліку. Такі дії позивача призвели до ситуації коли клієнт набув права власності на цінні папери, вартість яких зменшилась у зв`язку з обмеженням їх обігу. За таких обставин, ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» при здійсненні операцій з цінними паперами таких вказаних емітентів не діяло в інтересах клієнтів, оскільки не врахувало ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику та використовувало грошові кошти клієнтів виключно з метою отримання винагороди, порушуючи принципи чесності, справедливості та професійності, що призвело або могло призвести до порушення прав інвесторів. За таких обставин Уповноважена особа Комісії порушила справу про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні позивача та винесла оскаржувану постанову. Поряд з цим, долученні позивачем до матеріалів справи «листи-подяки» від емітентів не спростовують факту вчинення позивачем правопорушення.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7.   Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30   жовтня 2019 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів Стрелець Т. Г., Тацій Л. В.
8. У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Стрелець Т. Г., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справ, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року №   2046/0/78-19, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2019 року, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С. Г., суддів: Рибачука А. І., Тацій Л. В.
9. Ухвалою Верховного суду від 04 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року.
10.  Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи п. 3 ч. 1 ст. 345 КАС України постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 30 березня 2021 року.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» є ліцензованим торговцем цінними паперами, який здійснює свою професійну діяльність на фондовому ринку на підставі ліцензій з брокерської діяльності серії АЕ № 294588 від 27 листопада 2014 року, дилерської діяльності серії АЕ № 294589 від 27 листопада 2014 року.
12. За результатами моніторингу адміністративних даних, наданих на виконання вимог Положення про порядок складання та подання адміністративних даних щодо діяльності торговців цінними паперами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Комісії 25 вересня 2012 № 1283, уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку встановлено, що протягом 2017-2018 років ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» здійснено переважну частку операцій з цінними паперами емітентів, у відношенні яких Комісією в подальшому прийнято рішення щодо заборони торгівлі цінними паперами та/або щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, оскільки обіг цінних паперів таких емітентів створював ризик порушень прав інвесторів.
13. Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - НКЦПФР) від 14 березня 2019 року № 156-ДП-Т (додаток 1) за порушення вимог законодавства щодо цінних паперів у відношенні позивача застосована санкція у вигляді попередження.
14. Вказаною постановою визначено, що ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» при здійсненні операцій з цінними паперами вищезазначених емітентів не діяло в інтересах клієнтів, оскільки не врахувало ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику, та використовувало грошові кошти клієнтів виключно з метою отримання винагороди, порушуючи принципи чесності, справедливості та професійності, що призвело або могло призвести до порушення прав інвесторів. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» порушено вимоги абзацу сьомого пункту 2 розділу II Ліцензійних умов в частині недотримання вимог, зокрема, підпункту а) пункту І розділу XV пункту 3 розділу XV та підпункту г) пункту 20 розділу XV Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затверджених рішенням Комісії від 12 грудня 2006 року № 1449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 січня 2007 року за № 52/13319 (далі - Правила № 1449).
15. Вважаючи таку постанову відповідача протиправною та такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» звернулось до суду із цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених   ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
17. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Повноваження Нацкомісії у спірних правовідносинах визначені, зокрема Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР (далі - Закон № 448/96-ВР), який визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні.
19. Відповідно до статті 2 Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, зокрема, з метою створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку; контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.
20. Згідно з ст. 5 Закону № 448/96-ВР державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.
21. Статтею 7 Закону № 448/96-ВР передбачено, що основними завданнями Нацкомісії є, у тому числі: захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.
22. Повноваження Нацкомісії визначені у статті 8 Закону № 448/96-ВР, відповідно до пункту 5 частини першої якої, Нацкомісія має право у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року обіг цінних паперів, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій.
23. Аналіз наведених норм права свідчить про те, що Нацкомісія є органом, що здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, та органом, уповноваженим виносити попередження.
24. Абзацом 7 п. 2 розділу II Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами, затверджених рішенням Комісії від 14 травня 2013 року № 819 передбачено, що ліцензіат при провадженні діяльності з торгівлі цінними паперами має відповідати вимогам, зокрема, нормативно-правових актів Комісії, що регулюють правила (порядок) провадження професійної діяльності на фондовому ринку за кожним видом діяльності - діяльності з торгівлі цінними паперами, на який ліцензіат отримав відповідну ліцензію.
25. Підпунктом «а» п. 1 розділу XV Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затвердженого рішенням Комісії від 12 грудня 2006   року № 1449 визначено, що при виконанні операцій з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами торговці зобов`язані діяти в інтересах клієнта, враховуючи умови, зазначені в укладеному з ним договорі, вимоги законодавства щодо цінних паперів, кон`юнктуру фондового ринку, умови здійснення клірингу та розрахунків, надання депозитарних послуг, ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику.
26. Пунктом 3 розділу XV вказаних Правил (умов) передбачено, що торговець при провадженні професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами повинен керуватися принципами чесності, справедливості та професійності з метою найкращого забезпечення інтересів клієнта.
27. Положеннями пп. ґ п. 20 розділу XV Правил (умов) встановлено, що торговці не мають права здійснювати операції з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами клієнта, використовувати грошові кошти клієнта виключно з метою отримання винагороди, не діючи в інтересах клієнта та/або не виконуючи договори та/або разові замовлення до договору на брокерське обслуговування на найвигідніших умовах.
28. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, що за результатами моніторингу адміністративних даних, наданих на виконання вимог Положення про порядок складання та подання адміністративних даних щодо діяльності торговців цінними паперами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Комісії 25 вересня 2012 року № 1283, відповідачем встановлено, що протягом 2017-2018 років ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» здійснено переважну частку операцій з цінними паперами емітентів, у відношенні яких Комісією в подальшому прийнято рішення щодо заборони торгівлі цінними паперами та/або щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, оскільки обіг цінних паперів таких емітентів створював ризик порушень прав інвесторів.
30. Згідно зі ст. 12 Закону № 448/96-ВР уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов`язаними з таким правопорушенням документами протягом п`яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.
Санкції застосовуються Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, уповноваженими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадовими особами після розгляду документів, що підтверджують факт правопорушення.
Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.
Юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції.
Юридична особа не може бути притягнута до відповідальності за дії, що були предметом перевірки, за результатами якої не було виявлено правопорушень на ринку цінних паперів.
31. Отже, попередження є санкцією та фактично наслідком встановлення уповноваженою особою відповідача під час розгляду справи обставин допущення правопорушення законодавства про цінні папери, яке належним чином фіксується у акті уповноваженої особи Комісії.
32. Згідно наявних в матеріалах справи договорів купівлі-продажу цінних паперів встановлено, що переважна кількість операцій з купівлі-продажу цінних паперів здійснювались в період  2017-2018 року.
33. Поряд з цим, судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач вказує на те, що обсяг операцій (виконаних договорів), проведених позивачем на позабіржовому ринку протягом вказаного періоду, на 70% складається з операцій з цінними паперами емітентів, щодо яких відповідачем в подальшому прийнято рішення про заборону торгівлі цінними паперами такого емітента або заборону внесення змін до системи депозитарного обліку.
34. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач визнає той факт, що рішення про заборону торгівлі цінними паперами емітентів або заборону внесення змін до системи депозитарного обліку, стосовно яких здійснювалися операції ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК», були прийняті після виконання договорів позивача, тобто відокремлені в часі від моменту завершення операцій позивача за договорами із емітентами.
35. Доводи скаржника про те, що такі висновки судів попередніх інстанцій є помилковими, оскільки рішення щодо обмеження обігу цінних паперів стосовно емітентів прийнято до укладання договорів з останнім (до 2017-2018 років), є необгрунтованими та безпідставними з огляду на таке.
36. Зі змісту оскаржуваної постанови від 14 березня 2019 року вбачається, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку сама зазначає, що обмеження обігу цінних паперів відбулося в подальшому.
37. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Комісії від 23   квітня 2015 року № 587 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Бюро кредитних історій «Кредит Сервіс» на будь - якій фондовій біржі» зупинено з 24 квітня 2015 року торгівлю цінними паперами; рішенням Комісії від 16 жовтня 2015 року №1722 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «Бюро кредитних історій «Кредит Сервіс» на будь - якій фондовій біржі» зупинено з 26 жовтня 2015 року торгівлю цінними паперами; рішенням Комісії від 16 лютого 2016 року № 171 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «ФК «Кредит Сервіс» на будь - якій фондовій біржі» зупинено з 26 лютого 2016 року торгівлю цінними паперами; рішенням Комісії від 15 березня 2018 року № 149 «Щодо заборони торгівлі цінними паперами ПрАТ «ФК «Кредит Сервіс» заборонено з 16 березня 2018 року торгівлю цінними паперами.
38. Поряд з цим, вказані рішення стосуються зупинення ПАТ «ФК «Кредит Сервіс» торгівлі цінними паперами на будь - якій фондовій біржі, проте ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» не здійснював біржову торгівлю, а заборона на позабіржові операції виникла лише починаючи з 16 березня 2018 року. Після цієї дати позивач жодних угод з акціями ПрАТ «ФК «Кредит Сервіс» не укладав.
39. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Комісії від 01   вересня 2015 року № 1362 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «КОНКОРД IHK» на будь - якій фондовій біржі» зупинено з 02 вересня 2015 року торгівлю цінними паперами ПАТ «КОНКОРД ІНК» на будь-якій фондовій біржі на термін до 02 січня 2016 року; рішенням Комісії від 15 грудня 2015 року № 2119 «Щодо зупинення торгівлі цінними паперами ПАТ «КОНКОРД IHK» на будь- якій фондовій біржі» зупинено з 04 січня 2016 року торгівлю цінними паперами ПАТ «КОНКОРД ІНК». Крім того, рішенням Комісії від 17 жовтня 2017 року №763 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» зупинено з 18 жовтня 2017   року внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів, емітованих товариством.
40. Отже, позивач не здійснював біржову торгівлю, а заборона на позабіржові операції ПАТ «КОНКОРД IHK» виникла лише починаючи з 18 жовтня 2017 року. Після цієї дати позивач жодних угод з акціями ПАТ «КОНКОРД ІНК» не укладав.
41. Щодо ПрАТ «ДІ ЕМ ДІ» відповідач в касаційній скарзі зазначає, що рішенням Комісії від 14 грудня 2017 року №897 «Про зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів» зупинено з 15 грудня 2017 року внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів щодо цінних паперів, емітованих товариством.
42. Між тим, судами попередніх інстанцій встановлено, що із вказаного рішення вбачається, що заборона на позабіржові операції виникла лише починаючи з 15   грудня 2017 року. Однак, після цієї дати позивач жодних угод з акціями ПрАТ «ДІ ЕМ ДІ» не укладав.
43. Що стосується моменту завершення договорів, то з цього приводу необхідно зауважити, що згідно Розділу II Правил № 1449:
дата укладання договору - дата досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов договору та підписання відповідного договору щодо операцій з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами (крім договору позики);
дата виконання договору - дата підписання документа, який підтверджує виконання сторонами зобов`язань, що передбачені договором, та/або дата настання останньої з таких подій, які можуть відбуватися у будь-якій послідовності: перехід права власності на цінні папери або інші фінансові інструменти, що є об`єктами цивільних прав за договором, або здійснення оплати за договором, якщо сторони не домовилися про інше.
44. Отже, дата укладання договору і дата остаточного розрахунку за договором рознесені у часі. При цьому, якщо укладання договору здійснюється за участю торговця цінними паперами, знаходиться у межах його контролю і не здійснюється з цінними паперами, обіг яких зупинено, то подальші розрахунки продавець і покупець здійснюють один з одним напряму та без участі торговця. Такі розрахунки знаходяться поза межами контролю торговця, він на них не впливає і не може нести відповідальності. Більш того, жодною нормою законодавства не тільки не заборонено завершити розрахунки, але й це прямий обов`язок боржника, який витікає з вимог Цивільного кодексу України щодо зобов`язального права.
45. Колегія суддів критично ставиться до доводів скаржника щодо того, що аналогічні дії проведені ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» з іншими емітентами, у відношенні яких також були прийняті рішення Комісії до виконання договорів, оскільки жодних доказів на підтвердження таких обставин відповідачем до судів попередніх інстанцій не додано та вони відсутні в матеріалах справи.
46. За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що на час здійснення позивачем операцій з купівлі-продажу цінних паперів з вказаними емітентами, цінні папери були у вільному обігу.
47. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону № 448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право, зокрема, у разі порушення законодавства про цінні папери, нормативних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження, зупиняти на термін до одного року обіг цінних паперів, дію ліцензій, виданих Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, анулювати дію таких ліцензій.
48. За приписами абз. 7 п. 2 розділу ІІ Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14 травня 2013 року  № 819, ліцензіат при провадженні діяльності з торгівлі цінними паперами має відповідати вимогам, зокрема нормативно-правових актів Комісії, що регулюють правила (порядок) провадження професійної діяльності на фондовому ринку за кожним видом діяльності - діяльності з торгівлі цінними паперами, на який ліцензіат отримав відповідну ліцензію.
49. Згідно зі пп. «а» та пп. «ґ»  п. 1 розділу XV Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами № 1449 при виконанні операцій з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами торговці зобов`язані: а) діяти в інтересах клієнта, враховуючи умови, зазначені в укладеному з ним договорі, вимоги законодавства щодо цінних паперів, кон`юнктуру фондового ринку, умови здійснення клірингу та розрахунків, надання депозитарних послуг, ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику, ґ) надавати клієнту інформацію щодо біржового курсу цінних паперів або інших фінансових інструментів та/або ринкової вартості цінних паперів або інших фінансових інструментів, якщо ця умова передбачена договором.
50. Оскаржуваною постановою Комісії від 14 березня 2019 року № 156-ДП-Т про застосування санкції у вигляді попередження у відношенні позивача визначено, що обіг цінних паперів спірних емітентів створював ризик порушень прав інвесторів.
51. Поряд з цим, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що під час здійснення операцій позивачем цінні папери спірних емітентів були у вільному обігу, щодо них не було винесено жодних рішень Комісії щодо обмежень. Комісією також не було доведено фактичного, а не ймовірного порушень прав інвесторів внаслідок дій позивача.
52. Необгрунтованими та безпідставними є посилання скаржника на те, що ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» при здійсненні операцій з цінними паперами вищезазначених емітентів не діяло в інтересах клієнтів, оскільки не врахувало ризик вибору контрагентів та інші фактори ризику, та використовувало грошові кошти клієнтів виключно з метою отримання винагороди, порушуючи принципи чесності, справедливості та професійності, що призвело до порушення прав інвесторів, з огляду на таке.
53. Так, ст. 6 Цивільного кодексу України передбачає свободу договору. Згідно нормам цієї статті, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
54. Тобто, сторони договору можуть укладати будь-які договори, якщо це прямо не заборонено законодавством. Цей висновок відповідає також і ч. 1 ст. 19 Конституції України.
55. За таких обставин, оскільки Комісія взагалі не досліджувала питання одержання прибутку клієнтами, що вклали кошти, то відсутні підстави вважати, що позивач своїми діями спричинив шкоду інвесторам. Окрім того, усі дії позивача у межах здійснених операцій з цінними паперами виконувалися на замовлення інвесторів, тому не могли порушити їх прав.
56. Відповідно до підп. ґ п. 20 розділу XV Правил № 1449 торговці не мають права: здійснювати операції з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами клієнта, використовувати грошові кошти клієнта виключно з метою отримання винагороди, не діючи в інтересах клієнта та/або не виконуючи договори та/або разові замовлення до договору на брокерське обслуговування на найвигідніших умовах.
57. З цього приводу, колегія суддів зауважує, що позивач не використовував грошові кошти клієнтів, оскільки не мав жодного доступу до них. Покупці і продавці цінних паперів розраховувалися між собою безпосередньо, і навіть не через рахунки позивача.
58. Також, ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» не здійснював операції з цінними паперами або іншими фінансовими інструментами клієнта, оскільки не мав до них доступу. Покупці і продавці цінних паперів передавали цінні папери один одному безпосередньо, і навіть не через рахунки позивача. 
59. Комісія критикує вибір позивачем емітентів цінних паперів, оскільки їх обіг було зупинено в подальшому. Між тим, відповідач помилково ототожнює поняття «емітента» з «контрагентом».
60. Так, згідно Розділу II Правил № 1449 контрагент торговця - особа, що укладає з торговцем договір купівлі-продажу (міни) цінних паперів або інших фінансових інструментів, у тому числі іноземна інвестиційна фірма у разі здійснення операцій з цінними паперами та іншими фінансовими інструментами, які знаходяться в обігу за межами України.
61. Тобто, контрагент - це учасник договору. Емітент, у даного випадку, не є учасником договору, оскільки торговець (позивач) не є андеррайтером, тому якого б емітента не обрав позивач, його вибір не підпадає під визначання «обрання контрагенту», а значить твердження «ризик вибору контрагентів» є, у даному випадку, безпідставним.
62. Слід звернути увагу, що вцілому укладання договорів з будь-яким ступенем ризику не є порушенням закону чи, тим більше, будь-яких актів Комісії. Сама підприємницька діяльність, а тим більше, на фондовому ринку, вже є ризиком.
63. За приписами ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Більш того, формулювання підпункту г) пункту 20 розділу XV Правил № 1449, відповідно до якого торговець повинен узгоджувати з клієнтом рівень можливого ризику при здійсненні операцій з купівлі, продажу або міни цінних паперів, або інших фінансових інструментів, у тому числі щодо ліквідності цінних паперів або інших фінансових інструментів, що придбаватимуться, якщо інше не передбачено договором, свідчить про те, до будь-який ризик можна допустити, якщо цей ризик узгоджений.
64. Судами попередніх інстанцій встановлено, що договори, які укладалися позивачем, є 3-сторонніми (покупець, продавець, торговець), що свідчить про повну узгодженість усіх умов договору, у тому числі і щодо ризиків. 
65. Доводи скаржника про те, що позивач порушив принципи чесності, справедливості та професійності нічим не обґрунтовані та не доведені. Між тим, якщо позивач уклав договір у відповідності до усіх вимог чинного законодавства, повністю виконав умови договорів і не має жодних претензій від своїх контрагентів, то це означає, що позивач діяв належним чином, тобто за принципами чесності, справедливості та професійності.
66. Вважати правопорушенням здійснення операцій з цінними паперами, у відношенні яких Комісією в подальшому прийнято рішення щодо заборони торгівлі цінними паперами та/або щодо заборони внесення змін до системи депозитарного обліку, є помилкою, оскільки на момент вчинення цих операцій відповідні цінні папери знаходилися в легальному обігу, оберталися без будь-яких обмежень, тому укладання з цими цінними паперами договорів не може вважатися порушенням в момент укладання договорів. А згідно ст. 58 Конституції України, ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
68. Доводи касаційної скарги про те, що долучені позивачем до матеріалів справи «листи-подяки» від емітентів ніяким чином не спростовують факту вчинення ТОВ «БЕНЕФІТ БРОК» правопорушення, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки в ході розгляду справи не підтверджений сам факт вчинення позивачем правопорушення.
69. Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
70. Інші доводи касаційної скарги не спростовують ввищенаведенні висновки, а зводяться лише до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин.
71. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
72. Відповідно до  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
73. У справі «Пономарьов проти України» (заява №   3236/03, Рішення від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини звернув увагу, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
74. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №   4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» № 33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» № 10373/05).
75. Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
76. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскаржуваних судових рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
77.  Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко А.І. Рибачук   Л.В. Тацій