Справа № 753/15328/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Скуба А.В.	
Провадження № 33/824/699/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
П О С Т А Н О В А
іменем України
 
25 травня 2021 року                                                           м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах                             ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від                      13.11.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                              та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень,                                    з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови, 22.08.2020 року о 16 год. 15 хв. по вул. Бориспільській у м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, не природна блідість шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від  13.11.2020 року                    ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1                              ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                            600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                             10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Кузьмін Є.О. в інтересах                   ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі. В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи та не надано правової оцінки доказам захисника. Так, адвокат зазначає, що 01.07.2020 року набрали чинності положення Закону України № 2617-VIII (від 22.11.2018) «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», приписами підпункту 4 п.1 розділу 1 вказаного закону, статтю 130 КУпАП викладено в новій редакції, якою виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують             їх увагу та швидкість реакції, натомість вказаним законом № 2617-VIII п. 171 розділ 2                  до Кримінального кодексу України доповнено ст. 286-1 про встановлення кримінальної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Апелянт також вказує, що 03.07.2020 року набув чинності Закон  України № 720-ІХ (від 17.06.2020) яким виключено відповідні пункти Закону України № 2617-VIII. Однак адвоката зазначає, що Закон № 2617-VIII набув чинності 01.07.2020 року, а Закон № 720-ІХ було опубліковано в офіційних друкованих виданнях «Голос України» від 03.07.2020 за № 110, а також «Офіційний вісник України»                              від 17.07.2020, № 55, саме тому вважає, що датою набрання Законом № 720-ІХ                                є 03.07.2020, а не 01.07.2020 одночасно із Законом № 2617-VIII. Вказує, що Комітетом ВРУ з питань правоохоронної діяльності надано роз`яснення відповідно яких Комітет вважає, що з 03.07.2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 - виключена. При цьому, адвоката вважає вказану позицію Комітету хибною та такою, що не відповідає ч. 4 ст. 2 КУпАП тобто принципу правової визначеності. Таким чином адвокат вважає, що оскільки на день складання протоколу КУпАП не встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому вважає, що правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні, натомість за вчинення такого діяння передбачена кримінальна відповідальність, тому захисник вважає, що провадження у справі в цій частині відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 - особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та його захисник - адвокат Кузьмін Є.О. неодноразово належним чином викликалися в судові засідання до апеляційного суду: поштовим відправленням, телефонограмою, а також шляхом розміщення оголошення на сайті суду, однак в судові засідання ні ОСОБА_1 , ні його захисник - адвокат Кузьмін Є.О. не з`являлися. Таким чином, зважаючи що апеляційна скарга подана адвокатом Кузьміним Є.О., який діє                             в інтересах ОСОБА_1 , і яких неодноразово було повідомлено про судовий розгляд, що вказує на те, що апелянти обізнані про апеляційний розгляд за їх апеляційною скаргою, суд приходить до висновку про можливість розгляду у відсутності           ОСОБА_1 та його захисника, які не виявили належної зацікавленості щодо розгляду апеляційної скарги та в судові засідання не з`явилися.
Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ст. 294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомлених захисника та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи                        з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення                серії ДПР18 № 420412 від 22.08.2020 року;  відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції, направленням ОСОБА_1 на проведення огляду,розпискою у який останній підтверджує відмову від проходження огляду та письмовими показами свідків які засвідчують факт відмови водія від проходження медичного огляду.
При призначенні  ОСОБА_1  адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП. 
Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на                         ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Отже, місцевий суд, відповідно до ст. 280 КУпАП, з`ясував всі обставини,                        що підлягають при розгляді даної справи щодо  ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
Підставою для скасування постанови суду, адвокат у своїй апеляційній скарзі посилається на відсутність складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із змінами, за якими відповідальність водіїв автомобілів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції, яка діяла на момент складання протоколу, не передбачена. Судом першої інстанції  надано оцінку вказаним доводам адвоката та в повній мірі обґрунтовано суд не знайшов підстав для задоволення клопотання адвоката про закриття провадження у справі із вказаних підстав.
Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух» встановлюють  Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.
До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі - Закон                      № 2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Після набрання чинності Законом № 2617-VIII, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.
03 липня 2020 року в газеті «Голос України» (№110) було опубліковано Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-ІХ від 17 червня 2020 (далі - Закон № 720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КУпАП, введена Законом №  2617-VIII, була виключена.
Також Законом № 720-ІХ було виключено введену Законом № 2617-VIII кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають                     в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом,                   від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння (ст. 286-1 КК України).
Згідно з розділом ІІ Закону № 720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом № 2617-VIII.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. 
Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до                                  ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають в стані наркотичного сп`яніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не була скасована, а навпаки - тимчасово посилена. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП (в редакції, яка була чинною на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Таким чином, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Дарницького районного суду м. Києва від  13.11.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                           
                                           П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_1  на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від  13.11.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

            Суддя
     Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов