ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2021 року 
м. Харків
справа № 631/306/18
провадження № 22-ц/818/2102/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
сторони справи:
позивач – Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Торяновської Т.М., -
у с т а н о в и в:
У березні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулось до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 14.01.2009 у розмірі 104618,03 грн та судовий збір.
Позов мотивований тим, що 14 січня 2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. Відповідач взятих на себе за договором зобов`язань належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 має заборгованість у розмірі грн, яка складається з: 7833,58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 89164,68 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2399,86 грн – заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - фіксована частина, 4969,91 грн. - процентна складова.
Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.01.2009 в розмірі 7833,58 грн та 131,97 грн судового збору. В іншій частині у задоволені позову відмовлено.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7833,58 грн. Відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині, оскільки наданий банком витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку не містять підпису відповідача. Крім того, суд зазначив, що довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, містить посилання, що вона складена по договору № 0111100700083718481, проте як Банк просить стягнути заборгованість за договором № б/н, а тому не може свідчити про те, що саме з викладеними в ній умовами кредитування ознайомився відповідач, підписуючи анкету – заяву від 14 січня 2009 року.
В апеляційній скарзі Крилова Олена Леонідівна, яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині відмовлених позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. В іншій частині рішення суду залишити без змін.
В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув. Зазначає, що в підписаній анкеті-заяві зазначений вид кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», базова процентна ставка – 3% на місяць (36% річних) та умови щодо сплати штрафу – 250 грн + 5% від ціни позову Сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Проте суд на це уваги не звернув та безпідставно вважав, що відсутні підстави для задоволення позову в повному обсязі. Крім того, відповідачем була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» у якій сторони також погодили істотні умови договору.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін посилаючись на те, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
В письмових поясненнях Кураксіна О.І., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» наполягає на стягненні відсотків та штрафів та зазначає, що сторонами в анкеті-заяві та довідці про умови кредитування було погоджено істотні умови кредитування та зазначено тип кредитної картки, розмір відсоткової ставки у розмірі 3,0% на місяць та порядок нарахування штрафів. Зазначає, що заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами станом на 28.02.2018, яка підлягає стягненню, складається: тіло кредиту – 7833,58 грн, відсоткова ставка - 36% на рік (3,0% на місяць, 0,1% в день), прострочка по відсотках виникла - 20.02.2009 року, строк дії картки – 03/17. Отже період за який необхідно стягнути заборгованість за відсотками з 20.02.2009 року по 31.03.2017. таким чином за період з 20.02.2009 по 31.03.2015 – 3022,40 грн відсоткова ставка не змінювалась, нарахування відбувалось за ставкою 36% та нижче). За період з 01.04.2015 по 31.03.2017(період де процентна ставка була підвищена) прострочено 730 днів. Так, сума нарахованих відсотків з розрахунку 36% складає: 7833,58 (тіло кредиту)*0,1% (відсоткова ставка за день)/100*730=5718,51. Загальна сума грошових коштів, внесена відповідачем в рахунок погашення заборгованості за період з 01.04.2015 по 31.03.2017 – 1334,12 грн. Таким чином, сума заборгованості за відсотками, які підлягають до стягнення складає 7406,79 грн (5718,51+3022,40-1334,12). Щодо порядку нарахування штрафів зазначила, що до стягнення підлягає 250 грн – фіксована частина, 762,02 грн – процентна складова. Всього до стягнення підлягає – 8418,81 грн.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, письмових пояснень до неї в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Судовим розглядом установлено, що 14 січня 2009 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно з якою відповідачем отримано кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на залишок заборгованості за кредитом. Номер картки НОМЕР_1 , референс SAMDN500ТС001776597 (а. с. 8, т. 1).
На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім анкети-заяви позичальника, надав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписану Петько А.А., й Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 9, 10-15 т.1).
Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 5-7) та виписки (а.с. 71-77 т.2) станом на 28.02.2018 має заборгованість у розмірі грн, яка складається з: 7833,58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 89164,68 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом, 2399,86 грн – заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. - фіксована частина, 4969,91 грн. - процентна складова.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, попиту і пропозицій? які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Матеріали справи свідчать про те, що у анкеті-заяві від 14.01.2009 року містяться анкетні дані відповідача, волевиявлення останнього на отримання кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а також розмір базової процентної ставки, що становить 3,0%, штраф у розмірі 250 грн + 5% від суми позову у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань.
Також, матеріали справи свідчать про те, що у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка містить підпис відповідача, зазначена базова процентна ставка за кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, також розмір пені (пеня 1 та пеня 2) за порушення зобов`язань за Договором, який становить відповідно базову процентну ставку за користування кредитом/30, яка нараховується за кожен день прострочення кредиту, та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсоткам 5 та більше днів при наявності прострочення на суму більше 50 грн. Указаною довідкою також установлений розмір штрафів – 500 грн + 5% від суми позову (а.с. 9).
Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, пеня, судова колегія вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом. Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.
Згідно з наданим представником Банку розрахунку в письмових поясненнях до апеляційної скарги розмір відсотків, що підлягає стягненню з  ОСОБА_1  за період з 20.02.2009 по 31.03.2017 року складає 7406,79 грн.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Підписана відповідачкою анкета – заява від 14.01.2009 також передбачає нарахування штрафів за порушення строків платежів у розмірі 250 грн + 5% від суми позову, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь банку штраф у розмірі 1012,02 грн.
За таких обставин, апеляційна скарга Крилової О.Л., подана в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення відсотків та штрафів - скасуванню, з ухваленням у цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованості за процентами у розмірі 7406,79 грн, а також штрафів у розмірі 1012,02 грн.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).
Рішення суду не оскаржувалось сторонами в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту, тому в цій частині колегією суддів не переглядалося.
Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Рішенням суду від 29.12.2020 з ОСОБА_1 стягнуто 131,97 грн судового збору пропорційно задоволеній частині позову. Оскільки судовою колегію рішення суду змінене та збільшена сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, рішення суду в частині стягнення судових витрат також підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.
За результатами розгляду апеляційної скарги позов Банку визнаний колегією суддів обґрунтованим на 15,53 %, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 273,64 грн судового збору, сплачених при подачі позовної заяви (а.с. 1 т.1).
Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена на 8,7%, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 229,94 грн судового збору, що сплачений при подачі апеляційної скарги (а.с. 129 т.2).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.
Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 29 грудня 2020 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами та штрафами і в частині стягнення судового збору.
Ухвалити в цій частині нову постанову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за відсотками за кредитним договором № б/н від 14.01.2009 у розмірі 7406 (сім тисяч чотириста шість) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок та 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 02 (дві) копійки штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 273 (двісті сімдесят три) гривні 64 (шістдесят чотири) копійки судового збору, сплачених при подачі позовної заяви.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 229 (двісті двадцять дев`ять) гривень 94 (дев`яносто чотири) копійки судового збору, сплаченого при подачі апеляційного скарги. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення тільки у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 19 квітня 2021 року.

Головуючий -                                                                О.Ю.Тичкова

Судді -                                                                        О.В.Маміна

                                                                               Н.П.Пилипчук