П О С Т А Н О В А
                                         І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

 25 червня 2021 року                                                                                   м. Київ
 
  Справа № 761/13070/21
  Провадження: № 33/824/2917/2021
                                       
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О., 
за участю ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня  2021 року, винесену під головуванням судді Рибака М.А, 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и л а :
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня  2021 року  ОСОБА_1  визнано винуватим  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі  шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з   ОСОБА_1   в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Не погодившись із  таким судовим рішенням,  ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просив скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києві від 17 травня  2021 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що взагалі не був за кермом транспортного засобу під час  затримання та оформлення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Висновок суду першої інстанції щодо порушення ним, ОСОБА_1 , вимог п. 2.9 а ПДР є таким, що не відповідає чинному законодавству. Звертає увагу суду на порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735. Зокрема, поліцейськими не дотримано п. 6 Розділу ІІ Інструкції, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши відеозаписи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доходжу висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення, суд посилався на дані, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, на якому зафіксовано проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння  ОСОБА_1 , результат позитивний 0,68% проміле.
З таким висновком  суду першої інстанції погоджується й  суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, 26.02.2021 року о 04 год. 30 хв.  ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Ромаданова, 4  керував автомобілем «Honda» державний номерний знак         НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. У встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою пристрою DRAGER ALCOTEST - 6820, результат позитивний 0,68% проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняєтьсякерувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку  орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких с підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування піл впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. 
Згідно з п. 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви, - визначено п.6 Розділу ІІ згаданої Інструкції.
Відповідно до п.п.2,3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Встановлено, що  ОСОБА_1 пройшов  огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, щозафіксовано, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і на  відеозаписі з місця події.
На противагу доводам апеляційного скарги, винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування своїх висновків, а саме даними, які містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 078075 від 26 лютого 2021 року; результаті тесту на алкоголь за допомогою приладу «DRAGER ALCOTEST - 6820», відповідно до якого вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1 становив 0,68 % проміле (а.с. 3);  у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; відеозаписі з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Доводи апеляційної скарги щодо проведення працівниками огляду на стан сп`яніння за відсутності свідків спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, будь-яких заперечень з приводу порушення порядку проходження огляду на стан сп`яніння свідки не зазначили (а.с. 2).
Також слід відмітити, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 078075 від 26 лютого 2021 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, будь-яких заперечень щодо його змісту чи порушення порядку огляду працівниками поліції ОСОБА_1 не зазначено.
Отже, підписавши протокол, ОСОБА_1 погодився із його змістом, бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не виявив.
Посилання скаржника на те, що він, ОСОБА_1 , за кермом не перебував, а протокол підписував під тиском працівників поліції не приймаються до уваги суду, оскільки будь-яких дій щодо оспорення процесуальних дій працівників  поліції до компетентних органів ОСОБА_1 вчинено не було, що не дає підстав вважати, що працівниками поліції якимось чином при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено вимоги чинного законодавства.
Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію скаржника щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.
Оцінивши усі докази у справі як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним факт невиконання водієм п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та, як наслідок, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Слід зазначити, що  будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського  суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).
Суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно розглянув справу, а тому дійшов правильного висновку  про визнання ОСОБА_1 винуватим та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак підстави для скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 17 травня 2021 року відсутні.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 Постанову Шевченківського районного суду м. Києві від 17 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                Т.О. Невідома