ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року	Львів	Справа № 460/7045/20 пров. № А/857/6516/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Дудар О.М.,
час ухвалення рішення: 10:53:16,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення: 10.02.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.08.2020 №662 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині звільнення його зі служби в поліції, визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.08.2020 №134 о/с «По особовому складу» в частині звільнення його зі служби в поліції, поновити його на посаді начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, оскільки він не був водієм транспортного засобу, а був пасажиром та у працівника патрульної поліції не було жодних підстав для складення відносно нього адміністративного протоколу на підставі статті 130 КУпАП. Відповідач як субєкт владних повноважень, зобовязаний довести правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування, а зазначення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб вважати такий висновок обгрунтованим, як і ухвалені на підставі нього накази, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами, проте вказане не враховано дисциплінарною комісією при прийнятті висновку службового розслідування, який не містить доказів наявності підстав для звільнення. Зазначає, що 15.08.2020 перебував у щорічній відпустці, відповідно не виконував службові обов`язки, в оскаржуваному рішенні вказано, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння як на місці зупинки, так і медичному огляді, однак він лише відмовився проїхати з працівниками поліції для складення адмінматеріалів на пост, жодних пропозицій від працівників поліції щодо поїздки до медичного закладу для проходження огляду не було, направлення не вручалося, а в бланку направлення, яке міститься в матеріалах справи, вказано, що він не доставлявся до закладу охорони здоров`я, він неодноразово просив доставити до медичного закладу для проходження огляду, однак працівники поліції вказаного не вчинили. Вважає, що в матеріалах справи відсутні відео докази щодо керування ним транспортним засобом під час руху, а відповідні твердження суду, що він є водій, є припущеннями. Також згідно практики Верховного Суду викладеної в постановах від 27.01.2021 у справі №815/2511/18, від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а, від 25.03.2020 у справі №802/1283/17-а, від 19.03.2020 у справі №360/3545/18, від 26.02.2020 у справі №814/1122/17 під час вирішення питання про наявність підстав для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за наявності обставин, що свідчать про вчинення особою правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, слід приймати до уваги обставини, що мають преюдиційне значення, а саме рішення суду у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. Згідно частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі №568/922/20 щодо притягнення ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене частино 1 статті 130 КУпАП, за результатами розгляду справи по суті на підставі показів допитаних свідків та матеріалів справи, суд вирішив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та рішення набрало законної сили 10.11.2020.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи в режимі відеоконференції представник відповідача Тумак О.І. проти апеляційної скарги заперечила, просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2004 по 06.11.2015, в органах Національної поліції України - з 07.11.2015, прийнявши 07.11.2015 Присягу поліцейського, з 26.12.2016 – на посаді начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області.
Зазначені обставини підтверджуються послужним списком ОСОБА_1 , особистий номер М-185618 (том 1 – аркуші справи 90-95, том 2 – аркуш справи 13).
15.08.2020 інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Ящуком О.І. було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (бланк серії ДПР18 №330846) за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно з яким водій ОСОБА_1 15.08.2020 о 05 год. 43 хв. керував транспортним засобом Toyota Sequoia, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с.Опарипси по вул.Довбуша, 28, Радивилівського району Рівненської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest №6810 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху (том 1 – аркуш справи 141).
Факт відмови позивача від огляду на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я підтверджується актом огляду на стан алкогольного або наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.08.2020 (том 1 – аркуш справи 139, том 2 – аркуш справи 14).
15.08.2020 інспектором взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капралом поліції Ящуком О.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (бланк серії ДПО18 №714555), відносно ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом Toyota Sequoia, державний номерний знак НОМЕР_1 , в с.Опарипси по вул.Довбуша, 28, Радивилівського району Рівненської області, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення – штраф у розмірі 425,00 грн (том 1 - аркуш справи 140).
15.08.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №1324 «Про призначення службового розслідування», згідно з яким призначене службове розслідування за фактом складення щодо начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського ВП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (аркуш справи 99).
Зазначеним наказом для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію.
20.08.2020 дисциплінарною комісією Головного управління Національної поліції в Рівненській області складено висновок службового розслідування за відомостями щодо порушення службової дисципліни начальником СКП Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 , згідно з яким рекомендовано останнього звільнити зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні Присяги працівника поліції, вимог пункту 3 розділу IV, абзаців 2-4, 7, 8 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпунктів б, д, є, пункту 2.3, підпунктів а, б пункту 2.9 розділу ІІ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (том 1 – аркуші справи 100-118).
20.08.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №662 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», пунктом 1 якого начальника СКП Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_1 згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні Присяги працівника поліції, вимог пункту 3 розділу IV, абзаців 2-4, 7, 8 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пунктів 1, 3 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 7. 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3 частини 5 статті 14, абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпунктів б, д, є, пункту 2.3, підпунктів а, б пункту 2.9 розділу ІІ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (том 1 – аркуші справи 97-98).
28.08.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області видано наказ №134о/с «По особовому складу», яким майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області, відповідно до частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) 28.08.2020 (том 1 – аркуш справи 38).
29 жовтня 2020 року Радивилівським районним судом Рівненської області у справі №568/922/20 прийнято постанову про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення (том 2 – аркуші справи 5-8), постанова суду набрала законної сили 10.11.2020 (том 2 – аркуші справи 4-7).
29 жовтня 2020 року Радивилівським районним судом Рівненської області у справі №568/980/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнято рішення, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №714555 від 15 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, справу про притягнення до адміністративної відповідальності – закрито (том 2 – аркуші справи 10-12), рішення набрало законної сили 24.11.2020 (том 2 – аркуші справи 9 -11).
Вважаючи звільнення зі служби в поліції протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, водночас, відповідач обґрунтував правомірність оскаржуваних позивачем наказів.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ (далі – Закон №580-VIII), поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: - неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; - професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; - поважати і не порушувати прав і свобод людини; - надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; - зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; - інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з вимогами статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Статут) визначено, що службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно частини 1 статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Не дотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських. затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Вищевказані положення законодавства передбачають, що поліцейський при проходженні служби, у своїй повсякденній діяльності та поза межами служби, повинен дотримуватися та бути прикладом неухильного дотримання Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність такого працівника, а також Присяги поліцейського.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Судом встановлено, що з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, Головним управлінням Національної поліції у Рівненській області видано наказ від 15.08.2020 №1324, яким призначено службове розслідування щодо ОСОБА_1 . 
За результатами вказаного розслідування складено висновок від 20.08.2020, який затверджений 20.08.2020 начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області В.Самчуком.
Під час службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що за змістом висновку про результати службового розслідування щодо ОСОБА_1 особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку – перебування за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також у вчиненні дій, які несумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, а саме відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора або в медичному закладі, що, у свою чергу, дискредитує звання поліцейського, підриває довіру та авторитет органів поліції.
Згідно наказу від 20.08.2020 Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області №662 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», зазначено, що 15.08.2020 до ВІОС УКЗ ГУ НП в Рівненській області надійшла інформація про те, що 15.08.2020 о 05 год. 43 хв. екіпажем «АЗОВ-0206» в м.Радивилові по вул. Бродівська, 38 зупинено автомобіль TOYOTA SEQUOIA н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського ВП Дебенського ВП ГУ НП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_1 за інформацією, що вказаний водій керує транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, під час спілкування з ОСОБА_1 патрульним поліцейським було виявлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки та проходження такого огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. На водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №330846 за ч.1 ст. 130 КУпАП та постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №714555 за частиною 1 статті 126 КУпАП. Адміністративні матеріали направлені за статтею 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 працівниками поліції для розгляду до Радивилівського районного суду Рівненської області.
Колегія суддів вважає описані висновки відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, помилковими, зважаючи на таке.
Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі № 568/922/20 провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Як встановлено судом у вказаному рішенні від 29.10.2020, у протоколі зазначено про пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак, як пояснили в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що ОСОБА_1 відмовлявся від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, однак наполягав на проведенні медичного огляду у медичному закладі.
Згідно висновку від 15.08.2020 року чергового лікаря КНП «Радивилівська районна лікарня» Страковської І.С., 15.08.2020 року о 09 год. 03 хв. у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено.
Окрім того, на виконання вимог п.2.7 Інструкції по оформленню матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року N 185, до протоколу залучаються матеріали, які підтверджують факт здійснення адміністративного правопорушення (рапорти посадовців, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення та ін.).
До протоколу в справі про адміністративне правопорушення долучено CD-диск з відеозаписом, поданий працівниками поліції на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, вказаний диск з відеозаписом не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №330846 від 15.08.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, а відтак суд визнає його неналежними доказами, як відеозапис незрозумілого походження відео файлів, їх носіїв.
Згідно із частиною 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі № 568/980/20 провадження №2-а/568/56/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №714555 від 15 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП - закрито.
Суд зазначив, що в оскаржуваній постанові ДПО18 №714555 від 15.08.2020 року в графі «до постанови додаються» відсутні відомості про докази, які додаються на обгрунтування винесеної постанови (стоїть прочерк). Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо. Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення. Однак суд встановив, що зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.
Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Колегія суддів не погоджується із мотивами, якими суд першої інстанції обґрунтував підстави для відмови в задоволенні позову, оскільки постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі № 568/922/20 провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №714555 за частиною 1 статті 126 КУпАП рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі № 568/980/20 провадження №2-а/568/56/20, які набрали законної сили відповідно до матеріалів справи та не заперечується сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
А відповідно стаття 76 КАС України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.
З огляду на встановлені обставини, правове регулювання спірних відносин, підстави позову, колегія суддів дійшла висновку про його обґрунтованість, оскільки постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 29.10.2020 у справі № 568/922/20 провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрито за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення та рішення суду набрало законної сили, а тому факти, які стали підставою для службового розслідування і притягнення до дисциплінарної відповідальності спростовані, а відповідачем необґрунтовано застосовано захід у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а тому накази від 20.08.2020 за №662, від 28.08.2020 за №134 о/с слід визнати протиправними та скасувати.
Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року по справі №821/1293/17, яка в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.
За приписами частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Відтак, підлягає задоволенню вимога про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29.08.2020.
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).
Як вбачається з довідки про доходи Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 08.09.2020 №1 (том 1 аркуш справи 55), ОСОБА_1 в червні 2020 року отримав 14438,34 грн. та в липні 2020 року 14392,06 грн., усього 28830,40 грн., середньоденне грошове забезпечення становить 472,63 грн. до нарахування, а оскільки вимушений прогул з 29.08.2020 (день наступний за днем звільнення позивача зі служби в поліції) по 27.04.2021 (день ухвалення судом рішення про поновлення позивача на службі) складає 242 календарні дні, відповідно сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 114376,46 грн., а тому підлягає задоволенню вимога в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення позивача на службі в розмірі 114376,46 грн., з якої підлягають відрахуванню обов`язкові податки та збори.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.
Оскільки позивачем не надано доказів понесення ним інших судових витрат судові витрати присудженню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року у справі №460/7045/20 – скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 20.08.2020 №662 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. 
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 28.08.2020 №134 о/с «По особовому складі» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. 
Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Радивилівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29.08.2020.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Хвильового, 2, ЄДРПОУ 40108761) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 114376 (сто чотирнадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 46 коп. (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повне судове рішення складено 30.04.2021 року