ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року	Львів	Справа № 300/3491/20 пров. № А/857/6021/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Ніколіна В. В., 
з участю секретаря судового засідання –    Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 05 лютого 2021 року у справі № 300/3491/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗООТЕХ" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень, їх скасування та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції – Тимощук О. Л.,
час ухвалення рішення – 05.02.2021 року, 
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення – не зазначена,
                                                  
                                                           в с т а н о в и в:

Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗООТЕХ" звернулося в суд з позовом до відповідачів - Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: №2013265/34084413 від 07 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №281/2 від 01 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2013264/34084413 від 07 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №289/2 від 05 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2013266/34084413 від 07 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №300/2 від 12 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2016220/34084413 від 08 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №308/2 від 15 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; №2027263/34084413 від 12 жовтня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної №315/2 від 19 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні: №281/2 від 01 вересня 2020 року; №289/2 від 05 вересня 2020 року; №300/2 від 12 вересня 2020 року; №308/2 від 15 вересня 2020 року; №315/2 від 19 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, покликаючись на те, що підставою для всіх спірних рішень стало надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме: у видатковій накладній на реалізацію товару не зазначено обов`язкові реквізити первинного документа – прізвища і посади посадових осіб відповідальних за здійснення господарської операції. Апелянт зазначає, що відповідно до судової практики відсутність можливості ідентифікації особи-підписанта первинного документа з боку сторін договору об`єктивно ставить під сумнів реальність спірних господарських операцій, а тому у Головного управління були всі підстави для відмови в реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних. Вважає, що суд повинен дати оцінку правомірності оскаржуваного рішення виходячи з тих матеріалів, на підставі яких воно приймалось, а не вирішувати яким воно могло бути за наявності інших документів, які надані в суд, але не були надані комісії, і не могли бути врахованими при прийнятті рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що судом першої інстанції було надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду зробити правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову. Вказує, що відповідачем не було надано належних доказів на підтвердження нереальності господарської операції позивача та Підприємства об`єднання громадян «АГРЕСТ», які здійснені у вересні-жовтні 2020 року на підставі договору поставки №27/08/19 від 27 вересня 2019 року. Зазначає, що в серпні 2020 року на виконання того ж договору поставки даному покупцю здійснювалася реалізація м`яса, у зв`язку з чим складено та направлено до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну, яка прийнята та зареєстрована. Крім того, зазначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції. Також, за результатами розгляду скарг на рішення комісії регіонального рівня відповідач відмовив не у зв`язку із не зазначенням у видатковій накладній на реалізацію товару прізвища та посади посадових осіб покупця, а вже з підстав ненадання зовсім інших первинних документів. Вказує, що рішення про відповідність ТОВ «ЗООТЕХ» критеріям ризиковості платника податків не приймалось. Окрім цього позивач в межах ведення господарської діяльності здійснює заходи по вирощуванню такого товару, а отже є виробником цього товару, а не придбаває його у інших суб`єктів господарювання, тому існування усіх факторів, необхідних для віднесення операцій до п. 1 Критеріїв ризиковості, є неможливим. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача (апелянта) – Лаврук В. В. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.
Представник позивача – Дутчак Т. Г. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Представник ДПС України у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без його участі за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю "ЗООТЕХ" зареєстроване 22 червня 2006 року. Видами діяльності зазначеної юридичної особи є: 01.49 Розведення інших тварин (основний); 01.47 Розведення свійської птиці; 10.11 Виробництво м`яса; 10.12 Виробництво м`яса свійської птиці; 46.23 Оптова торгівля живими тваринами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗООТЕХ" (постачальник) 27 вересня 2019 року уклало договір поставки за №27/09/19 з підприємством об`єднання громадян «АГРЕСТ» (покупець). Відповідно до пункту 1.1 договору, на умовах цього договору постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві продукцію, визначену в п 1.2 цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію. Згідно з пунктом 1.2 договору, найменування, одиниці виміру та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, її часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), визначаються та узгоджуються сторонами на кожну партію продукції та відображається у видаткових накладних. Відповідно до пункту 2.1 договору, поставка продукції здійснюється на протязі дії даного договору окремими партіями в кількості, за цінами і у строк, визначений в замовленні на поставку, які узгоджуються з постачальником. Пунктом 7.2 цього договору встановлено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2020 року. Договір вважається пролонгованим на кожний календарний рік, якщо жодна із сторін не попередила іншу сторону про припинення його дії за один календарний місяць до зазначеного терміну.
На виконання зазначеного договору позивачем у вересні-жовтні 2020 року здійснено поставки продукції, на підставі яких позивачем оформлено та направлено для реєстрації п`ять податкових накладних: №281/2 від 01 вересня 2020 року; №289/2 від 05 вересня 2020 року; №300/2 від 12 вересня 2020 року; №308/2 від 15 вересня 2020 року; №315/2 від 19 вересня 2020 року.
Повідомленнями від 25 вересня 2020 року, від 01 жовтня 2020 року, від 02 жовтня 2020 року зазначені податкові накладні прийняті, реєстрація зупинена. Та вказано, що відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація ПН/РК зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0207, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем щодо зупинення податкових накладних надано пояснення №10 від 30 вересня 2020 року, №6 від 30 вересня 2020 року, №5 від 30 вересня 2020 року, №11 від 01 жовтня 2020 року, №14 від 05 жовтня 2020 року та долучено в підтвердження господарських операцій усі супроводжуючі договори, первинні та інші документи.
Квитанціями від 01 жовтня 2020 року, від 02 жовтня 2020 року, від 05 жовтня 2020 року зазначені пояснення та долучені документи прийнято до розгляду.
Рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Івано-Франківській області №2013265/34084413 від 07 жовтня 2020 року, №2013264/34084413 від 07 жовтня 2020 року, №2013266/34084413 від 07 жовтня 2020 року, №2016220/34084413 від 08 жовтня 2020 року, №2027263/34084413 від 12 жовтня 2020 року відмовлено в реєстрації податкових накладних №281/2 від 01 вересня 2020 року; №289/2 від 05 вересня 2020 року; №300/2 від 12 вересня 2020 року; №308/2 від 15 вересня 2020 року; №315/2 від 19 вересня 2020 року, відповідно, у зв`язку із наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями, позивач 12 жовтня 2020 року та 14 жовтня 2020 року подав скарги щодо рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. До скарги також долучено документи, підтверджуючі реальність господарських операцій позивача з підприємством об`єднання громадян «АГРЕСТ».
Рішеннями за результатами розгляду скарг на рішення про відмову у реєстрації вказаних вище податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ДПС України позивачу відмовлено в задоволенні скарг.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, у відповідача не було правових підстав для відмови позивачу у реєстрації спірних податкових накладних, що відповідно має наслідком реєстрацію таких ПН в ЄРПН. Також, суд зазначив, що єдиний недолік у видаткових накладних у частині не зазначення прізвища й ініціалів контрагента позивача не може бути підставою визнання усіх господарських операцій такими, що не відбулися за умови підтвердження таких операцій іншими документами.
Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до підпунктів “а, б” пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За змістом пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 “Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 №1246 (далі Порядок №1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до пункту 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України “Про електронний цифровий підпис”, “Про електронні документи та електронний документообіг”  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Згідно з пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
З  01 лютого 2020 року набрала чинності постанова КМУ від 11 грудня 2019 року №1165 “Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних” (далі  Порядок №1165), яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпунктів “а” або “б” пункту 185.1 статті 185, підпунктів “а” або “б” пункту  187.1 статті 187, абзацу 1 пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
- загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
- значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою: D = S/T, де- загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; - значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою: P = Pм х 1,4, де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.
Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.
За приписами пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до пункту 7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до пункту 1 Критеріїв (додаток №3 до Порядку №1165) підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
У спірних правовідносинах, зі змісту квитанцій вбачається, що відповідачем зазначено про те, що коди УКТЗД/ДКПП товару/послуг 0207 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв та запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначених в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За приписами пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначений у пункту 5 Порядку №520, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами п.185.1 ст.185 ПК України.
Згідно з пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пункт 7 Порядку №520 передбачає, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг”, “Про електронні довірчі послуги”   та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пунктів 9-13 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За приписами пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку про те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.
Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Матеріалами справи стверджується, що позивач надав до контролюючого органу пояснення та всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій з його контрагентом.
Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, придбання продукції – добових індичат підтверджується, додатковою угодою №3-20 від 27 березня 2020 року до контракту №06-2020 від 27 вересня 2019 року на придбання добових індичат у Підприємства Герчак Норд-Пол Хатчері повне товариство (Польща), контракт №06-2021 від 28 вересня 2020 року на придбання добових індичат у Підприємства Герчак Норд-Пол Хатчері повне товариство (Польща), фактурою №ЕХ/000001/04/20 від 06 квітня 2020 року, міжнародною транспортною накладною “CMR” від 06 квітня 2020 року, митною декларацією UA209250/2020/007140, платіжним доручення №652 від 06 квітня 2020 року про передоплату за митне оформлення, платіжні доручення в іноземній валюті за товар. Здійснення робіт щодо вирощення індичат підтверджується договором поставки корму №27/12/39 від 27 грудня 2019 року у постачальника – товариства з обмеженою відповідальністю «Тандем-2002», договором купівлі-продажу корму № П/20 від 10 липня 2020 року в товариства з обмеженою відповідальністю «УПГ-Інвест» та первинними документами підтверджуючими оплату та транспортування.
Наявність можливості вирощування індичат підтверджується експлуатаційним дозволом для потужностей (об`єктів) з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів від 04 квітня 2011 року.
Факт реалізації та доставки індичатини Підприємству об`єднання громадян «АГРЕСТ», окрім видаткових накладних, у яких відповідачем виявлено недоліки, підтверджується платіжними дорученнями на придбання м`ясопродукції, договором про надання транспортних послуг №11/01/20 від 11 січня 2020 року укладеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 з позивачем, товарно-транспортними накладними, актами здачі-приймання робіт (надання послуг), виписками з розрахункового рахунку, актами забою птиці індика, деклараціями виробника. 
Як правильно зазначено судом першої інстанції, єдиний недолік у видаткових накладних в частині не зазначення прізвища й ініціалів контрагента позивача не може бути підставою визнання усіх господарських операцій такими, що не відбулися за умови підтвердження таких операцій іншими документами.
Крім того, з метою усунення недоліків видаткових накладних позивач листом №267 від 12 жовтня 2020 року звернувся до Підприємства об`єднання громадян «АГРЕСТ» про виправлення відомостей видаткових накладних, на підставі чого позивачу надано вказані вище видаткові накладні із зазначенням прізвища і ініціалів посадової особи контрагента позивача (а.с.176-180).
Щодо доводів апелянта про те, що долучені до матеріалів справи документи не надавались комісії для розгляду, то колегія суддів такі до уваги не приймає, оскільки такі не спростовують наведених вище мотивів та встановлених обставин справи.
Колегія суддів вказує про те, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Разом з тим, відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійсненої позивачем господарської операції з Підприємством об`єднання громадян «АГРЕСТ» про поставку м`яса птиці, виконання якої відбулось в повному обсязі, свідчили б про невідповідність цієї операції дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.
Колегія суддів звертає увагу на те, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкових накладних.
Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, господарські операції позивача та Підприємства об`єднання громадян «АГРЕСТ» на виконання того самого договору мали місце й до прийняття рішень про зупинення спірних податкових накладних, в яких були наявними ті самі недоліки, проте податкова накладна №260/2 від 22 серпня 2020 року (а.с.172) зареєстрована без зауважень 14 вересня 2020 року (а.с.173).
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів щодо здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентом, а також на факт подання на вимогу контролюючого органу пояснень та документів, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачем було виконано вимогу щодо надання пояснень та надання документів щодо підтвердження здійснення господарської операції між ним та його контрагентом, чіткого переліку документів у повідомленнях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначено не було, тому оскаржувані рішення відповідної комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН спірні ПН, то відповідно до пункту 19 Порядку №1246, крім іншого, визначено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання ДПС зареєструвати податкові накладні: №281/2 від 01 вересня 2020 року; №289/2 від 05 вересня 2020 року; №300/2 від 12 вересня 2020 року; №308/2 від 15 вересня 2020 року; №315/2 від 19 вересня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до  ст.316 КАС України  апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України  понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250,  310,  315,  316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-                                                    
                                                  п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а  рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року  у справі № 300/3491/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 20 травня 2021 року.