ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 червня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/4/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюка І.Г.
суддів: Бєляновського В.В., Богатиря К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради 
на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021
по справі № 923/4/21 
за позовом Прокурора-виконуючого обов`язки керівника  Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі 
позивача: Державної екологічної інспекції у Херсонській області 
до відповідача:  Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради 
про  стягнення 89     869, 91 грн.

суддя суду першої інстанції: Немченко Л.М.  
місце винесення рішення: м. Херсон, вул. Театральна, 18,  Господарський суд Херсонської області

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 Прокурор-виконуючий обов`язки керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області (надалі - позивач) із позовною заявою до Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради (надалі - відповідач), якою просить суд стягнути з Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради 89869.91 грн. збитків заподіяних державі.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Державною екологічною інспекцією у Херсонській області (далі-Інспекція) на підставі ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання КП «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За результатами даної перевірки, Інспекцією 27-28.05.2020 складено акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 01-51/151/20, який без зауважень підписаний 28.05.2020 директором КП «Комунсервіс» Синицею С.В.
Встановлено, що КП «Комунсервіс» без дозволу на спеціальне водокористування надрами здійснює забір води з 4 (чотирьох) артезіанських свердловин №№ 14-119, 14-118, 14-139, 14-140 з порушенням правил охорони водних ресурсів, чим порушено вимоги ст. ст. 44, 48, 49,70 Водного Кодексу України.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 у справі №  923/4/21 позовні вимоги задоволені у повному обсязі.
Стягнуто з Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області 89869,91 грн. збитків заподіяних державі.
Обґрунтування рішення суду першої інстанції. 
Рішення суду мотивоване тим, що прокурором доведено доведені у повному обсязі завдані відповідачем державі внаслідок здійснення забору підземної води зі свердловин без спеціального дозволу на користування надрами за період з 15.11.2019 по 28.05.2020 збитків у розмірі 89 869,91 грн.          При цьому, місцевий господарський суд посилається на роз`яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища», в яких пунктом 1.6. зазначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника.
Тобто, суд першої інстанції дотримувався позиції, що не позивач повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, а, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня така вина.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Комунальне підприємство «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 по справі №  923/4/1 та ухвалите нове рішення яким відмовити у задоволенні позову.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник з посиланням на статтю 23 Кодексу про надра, зазначає, що на підставі дозволу на спеціальне водокористування, без спеціального дозволу на спеціальне водокористування надрами здійснює забір води з 4 (чотирьох) артезіанських свердловин №№ 14-119, 14- 118, 14-139, 14-140, при цьому правила охорони водних ресурсів та законодавство щодо охорони надр не порушує, видобуває підземні води в об`ємі, що не перевищує 300 м3 на добу, використовує воду тільки для задоволення господарських і побутових потреб, для виробничих потреб не використовує, що надає можливість використання підземних вод без отримання відповідного дозволу.
Відповідачу станом на час проведення позапланової перевірки Нововоронцовською селищною радою були передані в постійне користування земельні ділянки, на яких розміщуються артезіанські свердловини, але технічна документація на ці земельні ділянки не розроблялась, кадастрові номери не присвоювались, тому станом на час перевірки за Відповідачем не було зареєстроване відповідне право землекористування цими земельними ділянками.
Питання щодо інвентаризації земельних ділянок комунальної власності для обслуговування нежитлових будівель насосних станцій питної води, на яких розташовані свердловини, було розглянуто на черговій сесії Нововоронцовської селищної ради, згідно рішення сесії від 26.03.2021 року № 127 вирішено провести інвентаризацію цих земельних ділянок та замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо них.
Скаржник звертає увагу суду, що вказані земельні ділянки перебували у комунальній власності територіальної громади та в оперативному використанні КП «Комунсервіс» як на час проведення вищевказаної перевірки так і на даний час. Правовий статус цих земельних ділянок (комунальна власність) та цільове призначення (для обслуговування насосних станцій та свердловин) не змінювалась і не буде змінюватись в подальшому, тобто після проведення інвентаризації, виготовлення технічної документації та державної реєстрації.
Так, за твердженнями скаржника, дія статті 23 Кодексу України про надра в даному випадку розповсюджується і на КП «Комунсервіс».
Щодо розміру нарахованих збитків, скаржник зазначає наступне:
- в Акті перевірки № 01-51/151/20 від 27-28.05.2020 року Позивачем не вказана інформація та вихідні данні, необхідні для здійснення розрахунку розміру відшкодування збитків, а саме періоду наявного порушення та об`ємів використаної води за такий період,
- безпосередньо період порушення та об`єм використаної води основується на довідці Відповідача за вих. № 44 від 25.08.2020 року, отриманій Позивачем після проведеної перевірки, а тому нарахування збитків здійснено за інформацією (вихідними даними), яка не встановлена за результатами перевірки,
- з урахуванням таких висновків Позивачем не доведено розміру спричинених Відповідачем збитків.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2021 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 по справі №923/4/21- залишено без руху.
Встановлено Комунальному підприємству «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради строк для надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів надсилання апеляційної скарги з додатками учасникам провадження у справі, а саме: Прокурору-виконуючого обов`язки керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області та Державної екологічної інспекції у Херсонській області, які в останніх відсутні, листом з описом вкладення, з зазначенням номеру поштового відправлення – протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
23.04.2021 до суду апеляційної інстанції від Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради надійшла заява про усунення недоліків, до якої надано докази надсилання апеляційної скарги з додатками учасникам провадження у справі.
Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 Відкрити апеляційне провадження у справі №    923/4/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021.
Визначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради на рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 у справі №  923/4/21 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Встановлено Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області та Державної екологічної інспекції у Херсонській області строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно – західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.  
07.06.2021 до суду апеляційної інстанції від Прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області без змін. 
Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 282 ГПК України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
Державною екологічною інспекцією у Херсонській області (далі-Інспекція) на підставі статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст. 4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання КП «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
За результатами даної перевірки, Інспекцією 27-28.05.2020 складено акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 01-51/151/20, який без зауважень підписаний 28.05.2020 директором КП «Комунсервіс» Синицею С.В.
Встановлено, що КП «Комунсервіс» без дозволу на спеціальне водокористування надрами здійснює забір води з 4 (чотирьох) артезіанських свердловин №№ 14-119, 14-118, 14-139, 14-140 з порушенням правил охорони водних ресурсів, чим порушено вимоги ст. ст. 44, 48, 49,70 Водного Кодексу України.
Документи, що підтверджують право користування земельними ділянками під артезіанськими свердловинами, які використовує КП «Комунсервіс» відсутні, що є порушенням вимог ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра.
За результатами вищевказаного позапланового заходу Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області за фактом здійснення КП «Комунсервіс» забору підземної води без спеціального дозволу на користування надрами та фактом самовільного водокористування з 02.01.2020 по 16.02.2020 без спеціального дозволу на водокористування складено 2 протоколи про адміністративні правопорушення від 01.06.2020 стосовно директора КП «Комунсервіс» ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.47 КУпАП.
За результатами розгляду протоколів про адміністративні правопорушення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Херсонської області Зайцем В.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 03.06.2020, згідно якої директора КП «Комунсервіс» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 595,00 грн.
Постанова про накладення адміністративного стягнення директором зі КП «Комунсервіс» Синицею С.В. не оскаржувалась та 03.06.2020 штраф у розмірі 595 грн. сплачено ним добровільно у повному обсязі.
Крім того, з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, Інспекцією 03.06.2020 винесено на адресу КП «Комунсервіс» припис № 01-51/151/20.
Також, Інспекцією 01.09.2020 директору КП «Комунсервіс» направлено претензію про відшкодування заподіяних державі збитків порушенням законодавства про надра, до якої долучено розрахунок збитків.
Однак, до теперішнього часу КП «Комунсервіс» у добровільному порядку не відшкодовано шкоду, заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства на загальну суму 89 869,91 грн.
У подальшому, за результатами виявлених порушень у сфері водокористуванння, Держеконіспекцією у Херсонській області, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та національне використання водних ресурсів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №389 від 20.07.2009 (зі змінами та доповненнями), розраховано розмір збитків завданих КП «Комунсервіс» навколишньому природному середовищу, внаслідок здійснення забору підземної води без спеціального дозволу на користування надрами за період 15.11.2019 по 28.05.2020 в сумі 89 869,91 грн. (період з часу останньої перевірки)
Окрім цього, 11.09.2020 на адресу відповідача по справі Державною екологічною інспекцію у Херсонській області скеровано претензію №82 про відшкодування збитків заподіяних державі порушенням законодавства про надра. Згідно вказаної претензії, ПП «Комунсервіс» запропоновано у добровільному порядку відшкодувати заподіяні Державі збитки у розмірі 89 869,91 грн. та перерахувати на відповідний рахунок місцевого бюджету. Також, правопорушника попереджено, що у випадку відмови від добровільного відшкодування збитків заподіяних державі внаслідок самовільного, без відповідного дозволу спеціального водокористування, або не повідомлення про результати розгляду претензії, інспекція буде змушена звернутися з позовною заявою до Господарського суду Херсонської області щодо примусового стягнення завданих збитків.
Станом на день розгляду позовної заяви, збитки завдані навколишньому природному середовищу, відповідачем не відшкодовано.
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником у апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції. 
Щодо наявності у прокурора правових підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Херсонській області, колегія суддів зазначає наступне.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об?єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. 
Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
Пунктом «а» ч. 1 ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.
Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ст. 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Положенням про Державну екологічну інспекцію України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275, Державна екологічна інспекція України (Держєкоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Пунктом 7 Положення передбачено, що Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань (пп.2 п.4 Положення):
- здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України вимог законодавства, у тому числі про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема (п “в” пп.2 п.4 Положення);
- пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (пп.8 п.4 Положення);
Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Херсонській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 28.04.2020 №119, Державна екологічна інспекція у Херсонській області (далі - Інспекція) є територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Основним завданням Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах відповідних територій.
Відповідно до п.п. 9, 10 Розділу II “Функції Інспекції” Положення про Державну екологічну інспекцію у Херсонській області, інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і витрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належить до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами; вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем в судах.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Держава, як суб`єкт публічного права, в особі уповноважених органів також може бути учасником цивільних відносин (ч.2 ст.2 ЦК України), у тому числі відносин відшкодування шкоди.
Встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Херсонській області 11.09.2020 на адресу КП «Комунсервіс» направлено претензію №82 про відшкодування збитків заподіяних державі порушенням законодавства про надра на суму 89 869,91 грн.
Наразі збитки заподіяні державі внаслідок порушення КП «Комунсервіс» природоохоронного законодавства залишаються невідшкодованими.
Відповідно до інформації Державної екологічної інспекції у Херсонській області від 05.11.2020 №3079/02/1-08/08-35 Інспекція самостійно не зверталась до суду з позовними вимогами про стягнення шкоди з КП «Комунсервіс», натомість звернулася до Херсонської обласної прокуратури щодо пред`явлення зазначеної позовної заяви.
За вказаних обставин, прокурором встановлено, що позивачем, як органом державної влади, який уповноважений вживати заходів до відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, у спірних правовідносинах допущено не здійснення захисту порушених інтересів держави, а саме позовну заяву до суду щодо стягнення з КП «Комунсервіс» завданих збитків у розмірі 89 869,91 грн. не пред`явлено.
Враховуючи, що компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення прокуратури самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в силу приписів ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» це є достатньою підставою для представництва інтересів держави прокурором.
Щодо суті спору, колегія суддів зазначає наступне.
          Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. 
Предметом розгляду є стягнення з КП «Комунсервіс» збитків у розмірі 89 869,91 грн., які завдані державі внаслідок здійснення забору підземної води зі свердловин без спеціального дозволу на користування надрами за період з 15.11.2019 по 28.05.2020.
Відповідно до статті 19 Кодексу України про надра - надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.
Згідно приписів статті 21 Кодексу України про надра у користування для видобування підземних вод (крім мінеральних) і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними  адміністраціями,  центральним  органом  виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом   виконавчої   влади, що реалізує державну політику   у   сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.
Частиною 3 статті 24 Кодексу України Про надра передбачено, що права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами.
Нормами Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах”.
Відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об`єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 та ст. 151 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовуюсь у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянами і юридичними особами для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.
Статтею 67 Кодексу України Про надра унормовано, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч.1, п. з ч. 2, ч. 4 ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України”.
Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено: шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про  охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
До матеріалів позовної заяви долучено Розрахунок розміру збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземна вода)) ПП «Комунсервіс», який виконаний позивачем згідно з п. 9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовиша України від 20.07.2009 № 389, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 14.08.2009 за № 767/16783.
Пунктом 1.6. Роз`яснення Вищого Арбітражного Суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища” встановлено: вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки. Відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди передбачено статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини.
Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статтями 110, 111 ВК України встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Колегія суддів зазначає, що дії (бездіяльність) відповідача, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою за заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).
Скаржник в апеляційній скарзі посилається на статтю 23 Кодексу про надра, з цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 23 Кодексу України про надра (в редакції вказаного Закону на час вчинення правопорушення) землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.
Тобто, вказана норма звільняє землевласників та землекористувачів від обов`язку отримувати саме спеціальний дозвіл на користування надрами за умови не перевищення добового ліміту видобування підземних вод із кожного з водозаборів 300 кубічних метрів на добу.
Так, обов`язковою умовою звільнення від обов`язку отримання дозволу на користування надрами (за умови одночасного дотримання всіх інших вимог, встановлених статтею 23 Кодексу України про надра) є наявність статусу землевласника чи землекористувача земельної ділянки.
Колегія суддів, досліджуючи наявність протиправної поведінки встановила відсутність доказів реєстрації на час відбору збору води за Комунальним підприємством «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради права власності чи користування земельною ділянкою на яких розміщені артезіанські свердловини.
На підтвердження обставини набуття статусу землекористувача земельної ділянки Комунальним підприємством «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради надано рішення Нововоронцовської селищної ради №127 від 26.03.2021 про проведення інвентаризації земельних ділянок, також скаржник зазначає, що земельні ділянки перебували у комунальній власності територіальної громади та в оперативному використанні Комунального підприємства «Комунсервіс».
Втім колегія суддів зазначає визнає аргументи скаржника, такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні ним норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, у тому числі щодо землекористування.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до положень ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки  виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Отже, правовою підставою виникнення права користування земельною ділянкою (у тому числі оренди) є зареєстроване у встановленому законом порядку речове право за відповідним суб`єктом господарської діяльності.
З наданих відповідачем доказів не вбачається належна реєстрація особою права користування земельними ділянками.
Крім того, відсутність документів, що підтверджують право користування земельними ділянками під артезіанськими свердловинами, які використовує відповідач, підтверджена в п. 9 Акту №01-51/151/20 від 27-28.05.2020 перевірки.
У зв`язку з цим, Комунальне підприємство «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради не є суб`єктом на якого розповсюджується сфера дії норми статті 23 Кодексу України про надра, а відтак підприємство зобов`язано було отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами) задля користування свердловиною.
Таким чином, позивачем доведено наявність протиправної поведінки Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради, яка полягає у відборі води з 4 (чотирьох) артезіанських свердловин №№ 14-119, 14-118, 14-139, 14-140, без дозволу на спеціальне водокористування надрами.
Досліджуючи наявність вини відповідача, як складового елементу притягнення особи до відповідальності колегія суддів зазначає про таке.
Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Винне діяння - це усвідомлений, вольовий вчинок людини, зовні виражений у формі дії (активного поводження) або бездіяльності (пасивного поводження). Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Виходячи зі змісту абзацу 2 частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (статті 440 та 442 Цивільного кодексу України)
Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди".
Суд апеляційної інстанції враховує, що з боку відповідача не надано жодного доказу на підтвердження обставини його непричетності до своєчасного неоформлення спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).
Вказане свідчить про наявність вини Комунального підприємствп «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради у неоформленні спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами).
Досліджуючи наявність шкоди, як складового елементу притягнення особи до відповідальності колегія суддів зазначає про таке.
Згідно із чинним законодавством порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі, зокрема, самовільного використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) визначається згідно з «Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», що затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 №389 та зареєстрована Мінюстом України 14.08.2009 за №767/16783 (з подальшими змінами).
За положеннями п.9.1. Методики розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), грн., здійснюється за формулою З сам = 100 х W х Тар, (23) де W - об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), куб.м. Тар - розмір, грн/100 куб.м., аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої статтею 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення.
Згідно із п.9.2 Методики фактичний об`єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб`єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.
Розрахунок збитку, заподіяного державі внаслідок самовільного користування надрами (підземної води), поданий прокурором разом із позовною заявою, який становить 89869,91 грн., виконаний у відповідності до вищевказаної Методики та підтверджується матеріалами справи.
За таких обставин доведено з боку позивача і наявність причинного зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою, оскільки саме у зв`язку з використанням відповідачем підземних вод із свердловин, без отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами), заподіяно шкоду у розмірі 89869,91 грн.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради не підлягає задоволенню з підстав викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 у справі №923/4/20 має бути залишене без змін.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено. 
За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Херсонської області від 11.03.2021 у справі №  923/4/21 – залишити без змін..
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємства «Комунсервіс» Нововоронцовської селищної ради.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          В.В. Бєляновський

Суддя                                                                                          К.В. Богатир