КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУНС № 758/11252/20                                            Постанова винесена суддею Отвіновським П.Л.
Провадження № 33/824/1096/2021              
Категорія: ст. 124 КУпАП    
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
12 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Кубишкіної В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Дедеркали Шумського району Тернопільської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього за ст. 124 КУпАП 
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.  
 
Згідно з постановою судді місцевого суду, 12 вересня 2020 року об 11 год, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Субару» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на вул. Заводська, 72, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Кіа» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів та завдання матеріальних збитків.
 
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального закону, просить постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                                         ст. 124 КУпАП. 
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про істотні порушення вимог процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення. Зокрема, посилається на те, що був обмежений в праві на ознайомлення з матеріалами справи, наданні пояснень та отриманні правової допомоги, не повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не був присутнім в судовому засіданні, проте як в постанові зазначено, що він свою вину в суді визнав.  
Щодо фактичних обставин справи та висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, то ОСОБА_1 в цій частині в апеляційній скарзі жодних аргументів не наводить, а лише зазначає, що вину у вчиненні правопорушення не визнає та після ознайомлення з матеріалами справи надасть пояснення. 
До апеляційної скарги ОСОБА_1 долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, поважність причин пропуску якого обґрунтовує тим, що про існування судового рішення в цій справі дізнався лише 08 грудня 2020 року із сервісу ОПЕН ДАТА БОТ, а 10 грудня 2020 року вперше подав апеляційну скаргу, яку постановою Київського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року йому було повернуто як таку, що подана за межами строку оскарження за відсутності  клопотання про його поновлення. Після отримання зазначеної постанови Київського апеляційного суду в січні 2021 року він вдруге подав апеляційну скаргу та просить поновити строк оскарження як пропущений з поважних причин. 
 
У запереченнях на апеляційну скаргу та клопотання представник потерпілого Кубишкіна В.Ю. стверджує про необґрунтованість клопотання про поновлення строку оскарження та безпідставність доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі щодо незаконності постанови.
 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, після її відкладення за його ж клопотанням щодо необхідності залучення захисника, в судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5,                   6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю можливим поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, з урахуванням того, що справу було розглянуто без його участі, а дізнавшись про прийняте судом рішення вже через два дні він вперше подав до суду апеляційну скаргу, при цьому після її повернення протягом нетривалого часу знову звернувся з апеляційною скаргою.
 
Вислухавши заперечення представника потерпілого Кубишкіної В.Ю. щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також  інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
 
Суддя місцевого суду в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону. 
 
Доводи ОСОБА_1 про істотне порушення судом його процесуальних прав у зв`язку з розглядом справи за його відсутності, проте як в постанові зазначено, що він свою вину визнав в судовому засіданні, а також посилання на те, що він був обмежений в праві на ознайомлення з матеріалами справи, наданні пояснень та отриманні правової допомоги є безпідставними. 
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2020 року ОСОБА_1 були роз`яснені процесуальні права та повідомлено про те, що розгляд справи відбудеться в Подільському районному суді м. Києва. Із матеріалів справи слідує, що судом були здійснені заходи для виклику ОСОБА_1 в судове засідання шляхом направлення SMS-повідомлення за номером телефону, який вказаний ним у письмових поясненнях як засіб зв`язку, проте ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про поважні причини неявки не повідомив та клопотання про відкладення розгляду до суду не подав. 
Крім того, судове рішення в цій справі постановлено 05 листопада 2020 року, отже у ОСОБА_1 було достатньо часу для ознайомлення у разі необхідності з матеріалами справи, отримання правової допомоги та залучення захисника, подання письмових пояснень та клопотань.  
Враховуючи наведене, вважаю, що правом бути присутнім під час розгляду справи                    ОСОБА_1 не скористався, тому суд вірно на підставі ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виправивши у передбачений процесуальним законом спосіб описку в судовому рішенні щодо визнання ним в суді провини у вчиненні правопорушення.
До того ж, з матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився 10 лютого 2021 року, а при розгляді справи в апеляційному суді отримав можливість для реалізації усіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, але захисника не залучив, в судове засідання не прибув, жодних клопотань по суті правопорушення не заявив, пояснень не надав, що свідчить про небажання реалізувати свої права в повному обсязі. 
За таких обставин при апеляційному розгляді суд виходить із тих доказів, які наявні в матеріалах справи та вважає правильним висновок про доведеність вчинення                    ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він ґрунтується на даних: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №141575 від 12 вересня 2020 року, який складений уповноваженою на це особою з дотриманням вимог                     ст. 256 КУпАП (а.с. 1), схеми місця ДТП, в якій достатньо інформації для з`ясування фактичних обставин цієї ДТП (а.с. 2), письмових пояснень водія ОСОБА_2 від 12.09.2020, в яких він зазначив, що рухаючись по вул. Новокостянтинівська в сторону                      вул. Межигірська в м. Києві в крайній правій смузі (дозволено рух прямо та наліво) та повертаючи в цій смузі, зіткнувся з автомобілем «Субару Форестер», який рухався паралельно в середній смузі. На повороті водій «Субару» вирішив перестроїтися в праву смугу та не помітив його автомобіль, тому відбулося ДТП. Із пошкоджень автомобілів: «КІА» - заднє ліве крило збоку, «Субару» - правий передній бампер та крило. (а.с. 3). 
 
При цьому підстав вважати, що суд необґрунтовано не врахував первинні письмові пояснення водія ОСОБА_1 щодо механізму ДТП, який заперечував, що безпосередньо перед зіткненням змінював напрямок руху, немає, оскільки такі пояснення спростовуються, крім пояснень водія ОСОБА_2 , відомостями схеми ДТП з урахуванням даних щодо організації дорожнього руху на ділянці дороги, де відбулося зіткнення транспортних засобів, кінцевого їх положення після контактування, характеру та локалізації механічних пошкоджень. 
       
Таким чином, за відсутності жодних доводів на спростування такого, що ґрунтується на доказах у справі, висновку суду про те, що порушення ОСОБА_1 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, спричинило зіткнення та пошкодження транспортних засобів, твердження останнього в апеляційній скарзі, що він не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є також безпідставним.
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.ст. 23, 33, 124 КУпАП, в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
 
Оскільки істотних порушень процесуальних норм не встановлено, а судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,
 
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 05 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                  О.П. Павленко