УХВАЛА

21 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/3129/17
адміністративне провадження № К/9901/11406/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Жука А.В., 
перевіривши  касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року 
та постанову       Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року
у справі № 820/3129/17 за позовом ОСОБА_1 
до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича,  Міністерства оборони України, Начальника військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельника Сергія Миколайовича
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військово- юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого       
про визнання протиправними дій та скасування наказу, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича,       Міністерства оборони України, Начальника військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельника Сергія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військово- юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, у якій просив суд:
- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України під час реалізації Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року №Д-322/1/4дск та з підготовки наказу першого заступника Міністра оборони України від 26 червня 2017 року № 85 про переведення начальника курсу студентів військово-юридичного факультету НЮУ капітана ОСОБА_1 до іншого місця служби;
- визнати неправомірними дії першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича під час реалізації Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року № Д-322/1/4дск при виданні наказу від 26 червня 2017 року № 85 та скасувати, як неправомірний, наказ першого заступника Міністра оборони України від 26 червня 2017 року № 85 про переведення начальника курсу       студентів       капітана        ОСОБА_1 до іншого місця служби;
- визнати неправомірними дії Міністерства оборони України під час видання Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року № Д-322/1/4дск та скасувати цю Директиву, як таку, що видана без правових підстав з порушенням вимог діючого законодавства;
- визнати неправомірними дії начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельника С.М., щодо надання невідповідних законодавству України пропозицій до Міністерства оборони України для видання Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року №Д-322/1/4дск та під час реалізації цієї Директиви.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року, у задоволенні позову - відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є визнання неправомірними дії Міністерства оборони України під час реалізації Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року №Д-322/1/4дск та з підготовки наказу першого заступника Міністра оборони України від 26 червня 2017 року № 85 про переведення начальника курсу студентів військово-юридичного факультету НЮУ капітана ОСОБА_1 до іншого місця служби; визнання неправомірними дії першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича під час реалізації Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року № Д-322/1/4дск при виданні наказу від 26 червня 2017 року № 85 та скасувати, як неправомірний, наказ першого заступника Міністра оборони України від 26 червня 2017 року № 85 про переведення начальника курсу студентів капітана ОСОБА_1 до іншого місця служби; визнання неправомірними дії Міністерства оборони України під час видання Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року № Д-322/1/4дск та скасувати цю Директиву, як таку, що видана без правових підстав з порушенням вимог діючого законодавства; визнання неправомірними дії начальника військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельника С.М., щодо надання невідповідних законодавству України пропозицій до Міністерства оборони України для видання Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.03.2017 року №Д-322/1/4дск та під час реалізації цієї Директиви
Судами попередніх інстанцій встановлено, що період з 01.08.1998 до 04.07.2017 капітан    ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України на посаді начальника навчального курсу Військово - юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого.
Наказом першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) Руснака І.С. № 85 від 26.06.2017  увільнено від займаної посади і призначено капітана ОСОБА_1 , начальника навчального курсу військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, командиром танкової роти танкового батальйону 17 окремої танкової бригади оперативного командування "Схід" сухопутних військ Збройних Сил України, ВОС-0211003 відповідно до п. 82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Призначено на рівнозначну посаду у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів з шпк "капітан" та "капітан" .  Спільна Директива МОУ та ГШ ЗСУ №Д-322-1/4дск від 31.03.2017.
Скаржник не погодившись з діями відповідачів під час  реалізації та видання Директиви та  наказу № 85 від 26.06.2017, звернувся до суду, тобто спір стосується проходження публічної служби. 
Отже, позивач є військовослужбовцем та не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.
Передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності, судом не встановлені, таких застережень касаційна скарга також не містить.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Суд ураховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09 жовтня 2018 року, щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу   подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, які є передумовою перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2021 року у справі № 820/3129/17 за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича, Міністерства оборони України, Начальника військово-юридичного інституту Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого Мельника Сергія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військово- юридичний інститут Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого    про визнання протиправними дій та скасування наказу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	О.В. Калашнікова М.В. Білак  А.В. Жук