Дата документу 14.06.2021 Справа № 937/2558/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 937/2558/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
№ 22-ц/807/1710/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Цимбалюк М.Г. та на підставі довіреності діє ОСОБА_3 , до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»», третя особа – ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування та залишкової вартості відновлювального ремонту,

ВСТАНОВИВ

В квітні 2020 року  ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Цимбалюк М.Г. та на підставі довіреності діє ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ПрАТ «Страхова група «ТАС»», третя особа – ОСОБА_1 , про стягнення страхового відшкодування та залишкової вартості відновлювального ремонту.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником автомобіля Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 , що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_2 . Так, 05 грудня 2019 року її чоловік ОСОБА_3 керував вказаним автомобілем на підставі довіреності від 20 листопада 2017 року серії НМТ № 978699 та технічного паспорту НОМЕР_2 . В цей день о 22 годині 45 хвилин по вул. П. Савицького - М. Оратовського в м. Мелітополі Запорізької області водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 , не надав превагу в русі транспортному засобу, що наближався праворуч, скоїв зіткнення з автомобілем Тоуоіа Highlander, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Автомобілі отримали механічні пошкодження, заподіяна матеріальна шкода. Постраждалих осіб не має. Вказані обставини встановлені постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2019 року по адміністративній справі № 937/10003/19, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка набрала закону силу та відповідно до ст. ст. 77-79 ЦПК України обставини не підлягають доказуванню. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 ОСОБА_4 була застрахована власником вказаного автомобіля ОСОБА_5 в АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6434226 та договором добровільного комплексного страхування в частині програми автоцивілка плюс опція СЕРВІСНИЙ SАО №6434226 від 10 жовтня 2019 року. Винуватець ДТП ОСОБА_4 в повному обсязі, сплатив позивачці розмір франшизи. 10 грудня 2019 року, в інтересах ОСОБА_2 , на підставі довіреності від 20 листопада 2017 року серії НМТ№ 978699, ОСОБА_3 звернувся до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з повідомленням про ДТП, та подав всі необхідні документи, передбачені чинним законодавством. В той же день автомобіль Toyota Highlander д/н НОМЕР_1 було оглянуто представником АТ «СГ «ТАС» (приватне) ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_3 . Під час огляду автомобіля було виявлено ряд пошкоджень, які зафіксовано в Акті огляду транспортного засобу, який був підписаний сторонами.
На підставі її заяви було зроблено висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 про встановлення вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю № 91/19 від 18 грудня 2019 року, складений спеціалістом- автотоварознавцем, аварійним комісаром, оцінювачем ОСОБА_7 , згідно з яким встановлена вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Toyota Highlander, д/н НОМЕР_1 становить 439 124,73 гривні; вартість матеріального збитку становить 225 866,24 гривні, що підтверджується копією вказаного висновку. 24 грудня 2019 року в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 20 листопада 2017 року серії НМТ№ 978699 звернувся ОСОБА_3 до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з заявою про страхове відшкодування матеріального збитку, до якого додані всі необхідні документи. Для визначення вартості завданого матеріального збитку 14 січня 2020 року відповідачем АТ «СГ «ТАС» (приватне) було залучено ФОП ОСОБА_8 , яким складено Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 36-D/63/3/1219 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого матеріальний збиток становить 95 305,24 гривень, в тому числі 14444,21 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових, що підтверджується копією вказаного висновку. На підставі рахунку-фактури № 8 від 15 січня 2020 року, виданої ФОП ОСОБА_9 , який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Highlander д/н НОМЕР_1 відповідачем АТ «СГ «ТАС» (приватне) було перераховано страхове відшкодування згідно договору № АО/6434226 від 10 грудня 2019 року в розмірі 92 805,04 гривні, що підтверджується випискою з особистого рахунку ФОП ОСОБА_9 від 12 лютого 2020 року. Позивачка ОСОБА_2 вважає, що сума страхового відшкодування розрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне) була сильно заниженою, оскільки згідно Звіту про вартість матеріального збитку № 91/19 від 18 грудня 2019 року незалежного оцінювача сума збитку складає 225 866,24 грн. Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6434226 та договору добровільного комплексного страхування в частині програми автоцивілка плюс опція СЕРВІСНИЙ SАО №6434226 від 10 жовтня 2019 року, розмір сумарного ліміту відшкодування шкоди, заподіяної майну внаслідок ДТП становить 180 000 гривень, а оскільки страховиком сплачено лише 92 805,24 гривні, то загальна сума доплати страхового відшкодування на погашення вартості відновлювального ремонту становить 87 194,76 гривень. В січні та лютому 2020 року, позивачка зверталася до АТ «СГ «ТАС» (приватне) з вимогами та і заявами про отримання страхового відшкодування в повному обсязі, але на її звернення, отримала усну відмову у виплаті повної вартості страхового відшкодування. В зв`язку з тим, що між ОСОБА_2 та страховиком виник спір щодо розміру страхового відшкодування

Посилаючись на вищезазначене просила суд, стягнути доплату страхового відшкодування на погашення вартості відновлювального ремонту.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.12.2019 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 /а.с.14/.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_10 застрахована в АТ «СГ «ТАС (приватне) згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6434226 від 11.10.2019, згідно полісу шкода заподіяна майну становить 130 000, 00 грн. та розмір франшизи становить 2500 грн 00 коп. /а.с.15/.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №36-D/63/3 від 14.01.2020 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_4 , складеного ФОП ОСОБА_8 на замовлення АТ «СГ «ТАС», сума матеріального збитку складає 95 305 грн 24 коп., в тому числі 14444,21 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових /а.с.36-44/.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу, складеного фахівецем-автотоварознавецем Рожко О.І. на замовлення ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 з включенням у розрахунок ПДВ складає 225866 грн 24 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 складає 439124 грн. 73 коп. /а.с.17-26/.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до ФОП ОСОБА_9 та йому був виданий рахунок-фактура від 15.11.2020, де вказано що відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 становить 184980,00 грн. /а.с.34/. 

Відповідно до виписки за особовим рахунком ФОП ОСОБА_9 , яка виконувала відновлювальний ремонт автомобіля Toyota Highlander д.н.з. НОМЕР_1 , АТ «СГ «ТАС» було сплачено страхове відшкодування згідно Договору № АО 6434226 від 10.10.2019 в розмірі 92 805 грн. 24 коп. /а.с.35/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , с уд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Предметом позову є вимога про відшкодування недоплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 84694,76 грн.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Сторонами визнано той факт, що АТ «СГ «ТАС» (приватне) було виплачено ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 92805 грн 24 коп. на підставі висновку експертного авто товарознавчого дослідження №36-D/63/3 від 14.01.2020 з урахуванням франшизи яка становить 2500 грн 00 коп.

Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплати в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках передбачених ст. 41 Закону – МТСБУ) документально підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза – частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції чинній на момент вчинення виникнення спірних правовідносин, страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо доплати суми страхового відшкодування дійшов правильного висновку, що відповідач виконав свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в межах страхової суми.

Згідно Правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №755/18006/15-ц встановлено, що покладення обов`язку з відшкодування у межах страхового відшкодування страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Посилання скаржника в скарзі на винесення незаконного висновку оцінювачем ОСОБА_8 є необґрунтованими. 

З доданого до апеляційної скарги рішення № 3 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України від 10 листопада 2020 року вбачається, що зауваження, викладені в довідці підтверджуються та враховуючи результати роботи судового експерта за попередні роки ОСОБА_8 притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 
Проте матеріали справи не містять належних доказів того, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження 36-D/63/3/1219 від 14.01.2020 про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу визнаний незаконним.
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів, викладених у апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382  ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2020 рокупо цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 14 червня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

                                                                               О.З. Поляков