УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №283/518/17-ц Головуючий у 1-й інст. Ярмоленко В. В. 
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й., 
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №283/518/17-ц за скаргою Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на дії та рішення старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рай Тетяни  Сергіївни,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області, постановлену 28 січня 2021 року суддею Ярмоленком В.В. у м. Малині, повний текст ухвали складено 29 січня 2021 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року Приватне акціонерне товариство «Коростенський завод МДФ» (далі – Товариство, ПАТ «Коростенський завод МДФ») звернулося до суду зі скаргою, у якій просило: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Рай Т.С. (далі - державний виконавець Рай Т.С.) про накладення арешту на грошові кошти Товариства у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 6808,54 грн; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця від 07 липня 2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085.
В обґрунтування скарги зазначило, що постановою державного виконавця від 07 липня 2020 року накладено арешт на грошові кошти Товариства у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 6808,54 грн.
Підставою для накладення арешту державним виконавцем зазначено, що Товариство не у повному обсязі виконало рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020 у справі №283/518/17-ц.
Вважає, що такі дії та постанова державного виконавця є неправомірними, оскільки Товариство виконало належним чином рішення суду, перерахувавши 11.06.2020 стягувачу кошти з урахуванням утриманого та перерахованого до Державного бюджету податку з доходів фізичних осіб відповідно до діючого податкового законодавства. 
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року скаргу Товариства задоволено. Визнано неправомірними дії Державного виконавця Рай Т.С. про накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Коростенський завод МДФ» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 6808,54 грн. Постанову Державного виконавця Рай Т.С. від 07 липня 2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085 скасовано.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове – про відмову у задоволенні скарги Товариства.
На її думку, суд першої інстанції не звернув уваги, що рішенням суду встановлено безумовне порушення Товариством її прав на безпечне довкілля, що стало підставою для відшкодування моральної шкоди. Тобто, вважає, що правова природа моральної шкоди, завданої їй Товариством є шкодою, спричиненою негативним промисловим впливом на її здоров`я і життя, а тому сума такого відшкодування згідно судової практики та вимог податкового законодавства не підлягала оподаткуванню і мала бути сплачена боржником у повному обсязі. 
Також вказала, що податки і військовий збір із сум 868,97 грн - витрат на професійну правову допомогу та 3332 грн - витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, вже сплачені адвокатом і експертною установою. Вказані суми коштів є витратами, пов`язаними з розглядом справи, які рішенням суду повернуті їй, вони не є доходом, який вона отримала.
У своїх доводах послалася на висновки Верховного Суду у справі №180/683/13-ц (провадження №61-14316св18), викладені у постанові від 25 липня 2018 року, на рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Дубецька проти України» (заява №30499/03) та Орхуську конвенцію 1998 року.
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.
У письмових запереченнях державний виконавець Рай Т.С. просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її безпідставність. 
В судовому засіданні представник Товариства ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на правильність висновків суду першої інстанції.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи інші її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника Товариства, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із її обґрунтованості та доведеності зазначених у ній обставин, за яких у Державного виконавця Рай Т.С. були відсутні підстави виносити постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.03.2020 рішенням Малинського районного суду Житомирської області у справі №283/518/17-ц стягнуто з ПАТ «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн, 868,97 грн - витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн - витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
10.06.2020 видано виконавчий лист (а.с.8).
ПАТ «Коростенський завод МДФ» 11.06.2020 перерахувало на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 48134,91 грн, відрахувавши при цьому податок з доходів фізичних осіб у розмірі 5599,44 грн (а.с.35).
07.07.2020 Державним виконавцем Рай Т.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, з якої вбачається, що ПАТ «Коростенський завод МДФ» рішення суду в повному обсязі не виконало, а тому накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, та належать боржнику (а.с.44).
Крім того, судом встановлено, що 23.07.2020 ПАТ «Коростенський завод МДФ» вже зверталося до Малинського районного суду Житомирської області з відповідною скаргою на дії та рішення Державного виконавця Рай Т.С. Ухвалою суду від 02.09.2020  скаргу Товариства на дії та рішення Державного виконавця Рай Т.С. задоволено та визнано неправомірними дії Державного виконавця Рай Т.С. щодо накладення арешту на грошові кошти ПАТ «Коростенський завод МДФ», виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 07 липня 2020 року у виконавчому провадженні №62331085; постанову Державного виконавця Рай Т.С. від 07.07.2020  про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62331085 скасовано. 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 09.11.2020 ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 02.09.2020 скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Коростенський завод МДФ» (а.с.24-27). При прийнятті даного рішення судді Житомирського апеляційного суду виходили з того, що Малинським районним судом розгляд скарги на дії державного виконавця проведено без участі ОСОБА_1 , яка залучена до участі у розгляді справи не була та не була повідомлена про перебування даної скарги в судовій інстанції. Таким чином суд вирішив питання про права та обов`язки стягувача без її участі, порушивши тим самим порядок розгляду скарги, встановлений законом. Таким чином ухвала Малинського районного суду Житомирської області від 02.09.2020 визнана такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.
Крім того, з матеріалів виконавчого провадження №62331085 вбачається, що 10.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (далі – Відділ) із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій, в тому числі, просила накласти арешт на рахунки боржника в межах суми боргу та арешт на все наявне майно (а.с.32).
Згідно платіжного доручення №4083 від 11.06.2020 підтверджується сплата ПАТ  «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 48134,91 грн, призначення платежу: «оплата за рішенням суду по справі №283/518/17-ц від 28.05.2020. Податки сплачено 11.06.2020» (а.с.35).
15.06.2020 Державним виконавцем Рай Т.С. винесені наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору у розмірі 5420,10 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які становлять 135,87 грн, постанова про арешт майна боржника ПАТ  «Коростенський завод МДФ» (а.с.37-40).
Стягувач ОСОБА_1 02.07.2020 звернулася до Відділу з клопотанням про накладення арешту на рахунки боржника, у зв`язку з перерахуванням останнім суми не у повному обсязі. 07.07.2020 Державним виконавцем Рай Т.С. винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.42, 44).
06.08.2020 ПАТ  «Коростенський завод МДФ» перераховано на рахунок Відділу кошти (на виконання судового рішення) у сумі 6808,54 грн (а.с.49, 50).
26.10.2020 Державним виконавцем Рай Т.С. винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника, у зв`язку з погашенням останнім боргу у повному обсязі (а.с.83).
У матеріалах виконавчого провадження містяться платіжні доручення про перерахування на користь ОСОБА_1 моральної шкоди: 
№4083 від 11.06.2020 на суму 48134,91 грн з призначенням платежу «оплата за рішенням суду по справі №283/518/17-ц від 28.05.2020. Податки сплачено 11.06.2020»;
№4084 від 11.06.2020 на суму 5599,44 грн з призначенням платежу «податок на доходи фізичних осіб»;
№4085 від 11.06.2020 на суму 466,62 грн з призначенням платежу «військовий збір, утриманий із доходів фізичних осіб»;
№4086 від 11.06.2020 на суму 1600,00 грн з призначенням платежу «судовий збір за позовом ОСОБА_1 по справі №283/518/17-ц» (а.с. 113-116).
Також судом першої інстанції встановлено, що ПАТ  «Коростенський завод МДФ» є платником військового збору та платником податку на доходи фізичних осіб (а.с. 117-119). ПАТ  «Коростенський завод МДФ» (податковий агент) перерахував на рахунок Казначейства України грошові кошти у сумі 5599,44 грн, які є податком на доходи фізичних осіб (а.с.114).
Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. 
Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 цього Кодексу).
Згідно із ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для виконання всіх органів влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Моральна шкода є негативним наслідком (втратою) немайнового характеру, яка виникла в результаті фізичних та душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та інші обставини. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України).
Так, згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.
Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.
Згідно підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб – юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента – юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.
Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Зі змісту рішення Малинського районного суду Житомирської області від 12.03.2020, вбачається, що судом ухвалено рішення про стягнення з Товариства на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн, 868,97грн - витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн - витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку, що ПАТ «Коростенський завод МДФ» виконані всі вимоги Закону та сплачено суму відповідно до рішення суду, оскільки виконується рішення суду про стягнення на користь потерпілого відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодження здоров`я. Тому стягнута на підставі рішення суду сума не підлягає оподаткуванню, відповідно Державний виконавець Рай Т.С. зобов`язаний виконати судове рішення про стягнення відшкодування у повному розмірі, а саме 50000 грн. 
Отже, ухвала Малинського районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.
З ПАТ «Коростенський завод МДФ» в дохід держави підлягає стягненню 454грн судового збору.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 28 січня 2021 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» в дохід держави 454 грн судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді        

Повний текст постанови складений 22 квітня 2021 року.