ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р.	Справа № 440/1072/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О., 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 року (ухвалене  суддею  Ясиновським  І.Г.)  по справі № 440/1072/21
          за позовом         Національного банку України  
          до         Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми),      треті особи:           ОСОБА_1 ,         Приватне підприємство "Центр незалежної оцінки та експертизи", 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до суду з  адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив: визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) щодо проведення оцінки нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку, площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0159 та земельну ділянку, площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0072, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і визначенні його вартості в межах виконавчого провадження № 31293975; зобов`язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 31293975 провести нову оцінку з визначення ринкової вартості нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме на земельну ділянку, площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0159 та земельну ділянку, площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0072, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і визначенні його вартості в межах виконавчого провадження № 31293975.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 р. у задоволенні позову відмовлено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Закону України   "Про виконавче провадження", Закону України «Про оцінку  майна, майнових  прав та  професійну оціночну  діяльність в Україні»,   Кодексу адміністративного судочинства України  (в подальшому –  КАС України) та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про   дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313  КАС України, у зв`язку з неявкою в судове засідання   всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Згідно із ч. 1 ст. 308  КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не  підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Автозаводського відділу державної  виконавчої  служби Кременчуцького міського  управління  юстиції від 17.02.2012 р. відкрито виконавче провадження № 31293975 (в подальшому – ВП № 31293975) з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Прокоп О.Е. № 181, виданого 27.01.2012 р. про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (боржник), який є суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою, зокрема, на  земельні ділянки, площею 0,1000 га (1000 кв.м) та 0,1000 га (1000 кв.м) кадастровий номер 5310436100:04:002:0159  та кадастровий номер 5310436100:04:002:0072 цільове призначення яких: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: за адресою: АДРЕСА_1  та про задоволення вимог стягувача АКБ «Східно-Європейський банк»  за рахунок коштів, отриманих  від реалізації  вищевказаного майна.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.07.2016 р. у справі № 816/710/16 здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні № 31293975, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, з Відкритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» в особі Кременчуцької філії на його правонаступника - Національний банк України.
Постановою головного державного  виконавця Відділу примусового  виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання  рішень у Полтавській області  Північно-Східного  міжрегіонального  управління Міністерства  юстиції (м. Суми)  від 21.08.2020 р. у ВП № 31293975 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи", який має сертифікат, виданий 24.04.2020  р. за № 336/20, виданий Фондом Державного майна України (строк дії: 24.04.2023 р.), а також вирішено Суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи", надати визначити ринкову вартість описаного й арештованого майна.
12.01.2021 р. до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області надійшов Звіт про оцінку нерухомого майна № 1085, складений   ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи".
Листом вих. № 02.1.17/672  від 28.01.2021 р. Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області повідомлено Національний банк України та ОСОБА_1 , що при примусовому виконанні виконавчого провадження ВП № 31293975 здійснено виготовлення ПП "Центр незалежної оцінки та експертизи" Звіту про незалежну оцінку майна № 1085.
На замовлення Національного банку України, 29.01.2020  р.  Громадською організацією «Всеукраїнська спілка оцінювачів землі» проведено рецензування вищевказаного  звіту, за результатами якого встановлено, що він не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.
Позивач, вважаючи, що  відповідачем  оцінку нерухомого майна  вчинено з порушенням  встановленого порядку, бо виконавчі дії  не призвели до  визначення реальної ринкової вартості майна, звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні  позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Звіт № 1085 повернуто відповідачем в передбаченому законом порядку на доопрацювання після отриманих зауважень рецензентів і станом на дату розгляду справи ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» доопрацьований Звіт не виготовлено та не направлено відповідачу та станом на дату розгляду справи не існує остаточної оцінки майна, то станом на дату розгляду даної справи не встановлено порушення прав позивача діями відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в межах підстав позову щодо визнання незаконними дій відповідача щодо проведення оцінки нерухомого майна.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 57 Закону  України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. 
У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.  Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону  України «Про виконавче провадження», для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження; потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності.
Частиною  1 статті 3 Закону України «Про оцінку  майна, майнових прав та  професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що  оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Відповідно до  ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку  майна, майнових прав та  професійну оціночну діяльність в Україні»,  процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 9 Закону України «Про оцінку  майна, майнових прав та  професійну оціночну діяльність в Україні»,   методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях і національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.
Згідно із   ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку  майна, майнових прав та  професійну оціночну діяльність в Україні»,  що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна. Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Частиною 1 статті 13 Закону України «Про оцінку  майна, майнових прав та  професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що  рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003 р.  затверджено Методику оцінки майна,  відповідно до  п. 13 якої  встановлено, що у разі відсутності позитивного загального висновку рецензента на звіт про оцінку майна такий звіт про оцінку повертається суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання з метою його вчасного доопрацювання у строки, визначені договором про проведення оцінки майна.
Згідно із п. 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).
Визначення вартості майна є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії щодо примусового виконання на підставі виконавчих документів, оскільки виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 р. (справа № 821/197/18).
Судовим розглядом встановлено, що листом ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» № 23 від 01.02.2021 р.  повідомлено   відповідача про необхідність  надіслати  для  доопрацювання на адресу  підприємства Звіт про оцінку нерухомого майна № 1085 від 08.12.2020 р. про оцінку земельних  ділянок, що належать   ОСОБА_1 , оскільки  в ході проведення  планової перевірки  звітів  про оцінку  майна, виявлено  що вищевказаний звіт має ряд недоліків, які можуть вплинути на результати його використання.
За результатами розгляду вищевказаного звернення, листом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області вих. № 02.1.17/1010  від 05.02.2021 р. направлено до ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» оригінал Звіту № 1085 для опрацювання, який отримано  підприємством 08.02.2021 р. 
Таким чином, на час розгляду справи  у суді першої інстанції  Звіт про оцінку нерухомого майна  знаходився на доопрацюванні у ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи».
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог,  оскільки  судовим розглядом встановлено, що  Звіт про оцінку нерухомого майна № 1085 від 08.12.2020 р.  за замовленням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області виконано ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», який є суб`єктом  оціночної  діяльності – суб`єктом  господарювання, а не посадовою  особою чи підрозділом Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області.
Також, суд апеляційної інстанції вважає, що необхідно відмовити  в задоволенні  позовної вимоги про зобов`язання посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), які здійснюють виконавчі дії в межах виконавчого провадження № 31293975 провести нову оцінку з визначення ринкової вартості нерухомого майна ОСОБА_1 , оскільки станом  на час розгляду справи в суді першої інстанції  Звіт про оцінку нерухомого майна № 1085 від 08.12.2020 р.  вже знаходився на  опрацюванні.
Крім того, чинним законодавством не передбачена  можливість  зобов`язати  вчинити певні дії невизначеному колу посадових осіб відповідача – суб`єкта владних повноважень (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до    вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 р.  без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі     Hirvisaari v. Finland     від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справіTorija v. Spain     від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 271, 286, 308, 313, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного банку України  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.02.2021 по справі № 440/1072/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. . 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Я.В. П`янова