Справа № 130/3071/20 
Провадження № 33/801/357/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2021 року,
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461771, 26 грудня 2020 року, о 03:00 год  в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Магістральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENO MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння  у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.   
Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2021 року визнано винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн на користь держави.
Не погодившись з постановою суду,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою. Вважає, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права та істотні порушення процесуального права. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами. Просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно диспозиції  ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
Як вбачається, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461771, 26 грудня 2020 року, о 03:00 год  в м. Жмеринка Вінницької області, по вул. Магістральна, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «RENO MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння  у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно письмових пояснень свідків  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , в їх присутності водій  ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вони є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №461771 від 26 грудня 2020 року; 
-поясненнями свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків;
-відеозаписом з нагрудних бодікамер працівників поліції;
-заявою ОСОБА_4 (батька правопорушника), згідно якої він отримав від працівників поліції автомобіль «RENO MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_1 та зобов`язується не допускати до керування сина ОСОБА_1 до повного його витверезіння.
Крім того, згідно письмових пояснень правопорушника ОСОБА_1 від 26 грудня 2020 року, останній вказав, що 26 грудня 2020 року протягом дня він вживав алкогольні напої, та вирішив сісти за кермо автомобіля, яким він керував. В подальшому його зупинили працівники поліції, та запропонували пройти освідування, однак він відмовився в присутності двох свідків. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Цей доказ містить у собі фактичні дані, які вказують на те, що  ОСОБА_1 підтверджує, що він дійсно керував транспортним засобом, на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження даного огляду в присутності двох свідків.
Отже вище перелічені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.
Наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами ОСОБА_1 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).
Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 27 ППВС України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Оскільки водій  ОСОБА_1  за наявності ознак алкогольного сп`яніння, як особа яка керує транспортним засобом, в присутності двох свідків, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, тому в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій  ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
Матеріали справи не містять доказів того, що до  ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.
Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що   ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені с.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис у протоколі, будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу він не надав, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Крім того,  ОСОБА_1 сам підтвердив, що він керував транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.
Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.
Зокрема, в судовому засіданні апеляційного суду був ОСОБА_1 , а тому його права, які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.130, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                  В. В. Сопрун