Справа № 991/1163/21
Провадження1-кп/991/4/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
про відмову в задоволенні клопотання
про закриття кримінального провадження

       07 червня 2021 року Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю 
секретаря судового засідання                    ОСОБА_4 ,
прокурора                                                      ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                                            ОСОБА_6 ,
його захисників, адвокатів                         ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого                                            ОСОБА_9 ,
його захисників, адвокатів                 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , 
                                                ОСОБА_12 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вищого антикорупційного суду в місті Києві клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 52020000000000186 від 12 березня 2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Житомир, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі міського типу Червоноармійськ Червоноармійського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В:
       І. Історія кримінального провадження
       1. 18 лютого 2021 року до Вищого антикорупційного суду передано обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні, а ухвалою суду від 19 лютого 2021 року призначено підготовче судове засідання.
2. 07 червня 2021 року у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
В обґрунтування цього клопотання захисник ОСОБА_8 зазначав, що строк досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні був продовжений ухвалою слідчого судді до 07 лютого 2021 року. У порядку відкриття матеріалів 24 грудня 2020 року стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та про можливість ознайомитися із матеріалами досудового розслідування, тоді як затвердження обвинувального акта прокурором відбулося 17 лютого 2021 року.
Посилаючись на частину п`яту статті 219, статтю 290 Кримінального процесуального кодексу України, захисник вважав, що до строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підлягає зарахуванню не весь період часу з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до таких матеріалів до надання письмового підтвердження факту їх надання протилежною стороною, а лише ті конкретні дні, коли сторона кримінального провадження фактично ознайомлювалась з цими матеріалами. Адвокат ОСОБА_8 повідомив, що фактичне ознайомлення з матеріалами досудового розслідування тривало один день, а саме 17 лютого 2021 року. Саме цей день, на переконання сторони захисту, не включається до строку досудового розслідування, тоді як решта днів з 24 грудня 2020 року по 16 лютого 2021 року повинні включатись в цей строк. 
Виходячи з таких міркувань, захисник ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_8 вважав, що строк досудового розслідування сплив 07 лютого 2021 року, тому обвинувальний акт був складений та затверджений поза межами цього строку, що відповідно до пункту 10 частини першої статті 284 Кримінального кодексу України є підставою для закриття кримінального провадження. 
Крім того, сторона захисту для підсилення своєї позиції посилалась на те, що обвинувальний акт має бути складений не пізніше дня відкриття матеріалів досудового розслідування, адже ознайомлення з цими матеріалами є доцільним та раціональним тільки тоді, коли стороні захисту відоме формулювання пред`явленого обвинувачення. Проте, станом на 24 грудня 2020 року обвинувальний акт складений не був, адже його копія була надана стороні захисту лише 17 лютого 2021 року. Оскільки складання обвинувального акта є процесуальною дією, яка вірогідно тривала у період з 24 грудня 2020 року до 17 лютого 2021 року, то перебіг строку досудового розслідування не зупинявся під час її вчинення. 
ІІ. Позиція учасників судового провадження. 
3. Обвинувачений ОСОБА_6 та його другий захисник – адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи, викладені у клопотанні про закриття кримінального провадження, та просили його задовольнити. 
4. Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та пояснював, що 24 грудня 2020 року було завершено досудове розслідування та повідомлено стороні захисту про можливість ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Наголошував, що обвинувальний акт може бути складений як до відкриття матеріалів, так і після ознайомлення із ними, оскільки стороною захисту також виконується обов`язок відкриття матеріалів прокурору, які можуть бути враховані стороною обвинувачення перед безпосереднім затвердженням обвинувального акта. Заперечуючи сплив строку досудового розслідування, прокурор посилався на положення частини п`ятої статті 219 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, не включається у строк досудового розслідування. При цьому зазначав, що обов`язок надання письмового підтвердження про факт такого ознайомлення та обсяг опрацьованих документів покладений на ту сторону, якій були відкриті відповідні матеріали. Надання такої розписки фактично підтверджує день завершення ознайомлення із матеріалами досудового розслідування. 
5. Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники – адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 клопотання про закриття кримінального провадження підтримали та просили його задовольнити. 
ІІІ. Мотиви суду
6. Проаналізувавши доводи клопотання про закриття кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
7. Оскільки стороною захисту на підтвердження своїх доводів не надано жодних процесуальних документів, колегія суддів, оцінюючи доводи сторін, встановлює відомості щодо факту та часу прийняття відповідних процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні на підставі пояснень сторін та реєстру матеріалів кримінального провадження № 52020000000000186, направленого прокурором до суду разом з обвинувальним актом. 
8. Виходячи зі змісту статті 290 Кримінального процесуального кодексу України, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відбувається у порядку їх відкриття протилежній стороні. 
Так, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язані повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана не просто формально продемонструвати зібрані матеріали, а надати підозрюваному, його захисникам, законному представнику реальну можливість ознайомитись з ними, зокрема, скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази в суді. 
9. Кримінальний процесуальний закон не встановлює конкретного строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, до яких надано доступ, та фактично не обмежує його, надаючи в такий спосіб стороні захисту повною мірою реалізувати право на захист та ретельно підготуватись до змагального судового процесу. 
Варто наголосити, що законодавець цілеспрямовано не встановлював універсальний строк для реалізації стороною захисту права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та не обмежував його. Цей строк завжди є індивідуальним та залежить від багатьох факторів, зокрема, від кількості епізодів протиправної діяльності, виду та тяжкості кримінального правопорушення, його вчинення групою осіб або одноособово, об`єму та виду зібраних доказів, стану здоров`я та рівня освіти підозрюваного, кількості його захисників тощо. 
Тому підозрюваний, його захисники та законні представники можуть ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування упродовж такої кількості днів, яка в їх розумінні є необхідною для їх вивчення та копіювання. 
10. За змістом частини дев`ятої статті 290 Кримінального процесуального кодексу України сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Оскільки закон вимагає зазначити перелік матеріалів, до яких надано доступ, а це можливо лише після ознайомлення з ними, то цілком логічним вбачається висновок про те, що стадія ознайомлення закінчується тоді, коли сторона обвинувачення отримує письмове підтвердження факту надання стороні захисту доступу до всіх матеріалів досудового розслідування. 
11. У цьому контексті є послідовною та системною правова конструкція, що міститься в частині п`ятій статті 219 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування.
12. Таким чином, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування є необмеженим. Перебіг цього строку починається з дня повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а закінчується в той день, коли сторона захисту письмово підтверджує факт надання їй доступу до всіх матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Весь цей проміжок часу не включається в строк досудового розслідування.
13. Судом встановлено, що відомості про кримінальне провадження за номером 52020000000000186 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2020 року (пункт 2 реєстру І, том №1 а.с. 18)
08 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статтею 368 Кримінального кодексу України (пункт 54 реєстру І, том №1 а.с. 20, 21).
01 грудня 2020 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу про продовження строку досудового розслідування до десяти місяців, а саме до 07 лютого 2021 року ( пункт 6 реєстру ІІ, том №1 а.с. 24).
24 грудня 2020 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, а письмове підтвердження факту надання такого доступу мало місце 17 лютого 2021 року (пункт 81 реєстру І, том №1 а.с. 23).
17 лютого 2021 року обвинувальний акт було затверджено прокурором, а 18 лютого 2021 року – передано до суду (том №1 а.с. 36). 
Оскільки період часу з 24 грудня 2020 року по 17 лютого 2021 року не включається у строки досудового розслідування, колегія суддів констатує, що складання обвинувального акта, його затвердження прокурором, надання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту, а також передання обвинувального акта до суду відбулись в межах строків досудового розслідування, передбачених статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.
14. Щодо позиції сторони захисту про обов`язок сторони обвинувачення скласти обвинувальний акт та надати його копію вже на момент надання доступу до матеріалів досудового розслідування, а також про неприпустимість складання обвинувального акта після завершення досудового розслідування, колегія суддів вважає її такою, що не ґрунтується на законі, при цьому виходить з наступного.
15. Виходячи з послідовності та логіки викладення законодавчого матеріалу в § 3 Глави 24 «Звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру», вбачається, що законодавець для цієї стадії досудового розслідування визначив такий порядок дій, за яким, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, сторона обвинувачення не складає одразу обвинувальний акт, а лише повідомляє сторону захисту про завершення досудового розслідування та надає їй доступ до матеріалів досудового розслідування. 
Реалізовуючи засаду змагальності в кримінальному провадженні, для сторони захисту передбачено «дзеркальний» обов`язок – надати стороні обвинувачення доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази в суді.
Тому цілком обґрунтованою вбачається позиція прокурора, згідно з якою для складання обвинувального акта стороні обвинувачення необхідно ознайомитись з тими матеріалами та відомостями, які сторона захисту використовуватиме в якості доказів, та враховувати їх під час пред`явлення обвинувачення в суді. 
16. На користь саме такого тлумачення кримінального процесуального закону, за яким не передбачено обов`язок прокурора скласти обвинувальний акт на момент завершення досудового розслідування, свідчить також системний аналіз пункту 5 частини першої статті 3, частини першої статті 219, § 3 «Звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру» Глави 24 Кримінального процесуального кодексу України.
Досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акту. «Завершення» досудового розслідування є проміжним етапом, на якому сторона обвинувачення повідомляє сторону захисту про те, що в кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акта. 
Тоді як, за загальним правилом, будь-які процесуальні дії, зокрема, складання і затвердження обвинувального акта, надання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту, а також передання його до суду, можуть проводитися лише в розпочатому кримінальному провадженні, відомості про яке занесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування.
Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові № 344/6630/17 від 17 лютого 2021 року, слід розрізняти такі поняття, як «завершення» та «закінчення» досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом має три ключові віхи: 
• початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; 
• завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень статті 290 Кримінального процесуального кодексу України;
• закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта.
Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у статті 219 Кримінального процесуального кодексу України, що не має точок дотику та не пов`язується із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на здійснення процесуальних дій «прив`язані » саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.
За таких обставин, колегія суддів вважає доводи сторони захисту необґрунтованими та не вбачає підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини першої статті 284 Кримінально процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись пунктом другим частиною третьою статті 314, статтями 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження – відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                          ОСОБА_1 

Судді                                                          ОСОБА_2 

                                                                        ОСОБА_3