ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/813/21 Справа № 205/10390/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Таус М. М. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 22 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.
Судом встановлено, що 18 грудня 2020 року о 22-14 години гр. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці у кафе «Garage» за адресою: вул. Н.Заводська, буд. 82д, у м. Дніпро, не забезпечив закриття закладу, чим порушив вимоги постанови КМУ № 641 від 22.07.2020р (зі змінами). Дії ОСОБА_1 , кваліфіковано за ч.1 ст. 44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 із порушенням десятиденного терміну подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду. 
Також просить поновити строк на оскарження постанови вказуючи, що дійсно справу було розглянуто без його участі за його заявою, але він неодноразово звертався в телефонному режимі щодо результатів розгляду справи та відповіді не отримував лише 01 квітня 2021 року ним було отримано копію постанови суду, що підтверджується відповідним конвертом, після чого було подано апеляційну скаргу, але апеляційний суд 27 квітня 2021 року відмовив у поновлені строку. Окрім цього, вказує, що судове рішення було відправлено до реєстру лише 23 березня 2021 року.
Вимоги апеляційної скарги апелянт обгрунтовує тим, що рішення суду незаконне, оскільки не взято до уваги, що він не міг порушити підпункт 11 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, оскільки він не є суб`єктом господарювання та вказує, що даний підпункт виключений 09 грудня 2020 року. При цьому, матеріалами справи не надано доказів вчинення правопорушення, що заклад здійснював діяльність після 22 години вечора.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.
Перевіряючи доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку, то апеляційний суд вважає, що строк пропущений з поважних причин, з тих підстав, що останній дійсно був повідомлений про розгляд справи судом І інстанції, але районним судом було направлено копію постанови лише 31 березня 2021 року, що підтверджується наданим апелянтом конвертом(а.с.40), та ОСОБА_1 02 квітня 2021 року подав апеляційну скаргу, тому керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження і розглянути апеляційну скаргу по суті.
Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду І інстанції щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, знайшли своє підтвердження під час апеляційної перегляду.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Районний суд не дотримався вказаних вимог закону.
У відповідності ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм.  
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину, що він не дотримався підпункту 11 пункту 10 постанови КМУ №641 від 122 липня 2020 року(чинного на час вчинення правопорушення), яким передбачено, на території України на період дії карантину забороняється робота після 22-ї та до 7-ї години суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.
Однак, під час апеляційного перегляду встановлено, що матеріалами справи не доведено факту роботи кафе “Garage”, і надання послуг харчування, так як не має ні чеків покупки товару, ні відео або фото фіксації, письмових пояснень свідків, чи будь-яких інших фактичних даних. Рапорт працівника поліції, за відсутності інших доказів на переконання апеляційного суду, сам по собі не є доказом в справі, який би підтвердив здійснення господарської діяльності кафе після 22 години вечора.
Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є працівником кафе “Garage”, зокрема у розумінні приписів ч.1 ст. 44-3 КУпАП. Матеріали справи, не містять відомостей з податкової інспекції та пенсійного фонду з метою перевірки займаної ОСОБА_1 посади та нарахування йому заробітної плати, як особі працевлаштованій у кафе та сплати ним податків у державу, інших доказів на підтвердження того, що останній є працівником зазначеного кафе.
За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити.
Постанову  Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень і стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. - скасувати.
Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                                Р.В.Мудрецький