Дата документу  Справа № 331/2037/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №331/2037/21                                                Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/415/21                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника – адвоката Шкабуро О.В.,розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, громадянку України, іпн: НОМЕР_1 , з вищою освітою, не працевлаштовану, незаміжню, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 13 квітня 2021 року о 03 годині 37 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу будинку № 148 по пр. Соборному в м. Запоріжжі, керувала транспортним засобом Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що автомобіль, яким вона керувала, було безпідставно зупинено працівниками поліції, а тому всі подальші дії, вчинені працівниками поліції, є неправомірними. Номер нагрудної камери у протоколі не співпадає із номером камер, зображення з яких скопійовано на диск, який приєднано до протоколу, у зв`язку з чим відеозапис є недопустимим доказом. Вказує, що факт відмови не було зафіксовано працівником поліції в присутності двох свідків, що є порушенням процедури проведення огляду. В протоколі та оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як діюча редакція статті 130 не містить в собі жодної частини, що свідчить про невірне застосування норми права. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , адвоката Шкабуро О.В. на підтримання доводів та вимог апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

 Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 102719 від 13.04.2021 року та визнаних судом доведеними, підтверджується:
направленням на медичний огляд водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я у зв`язку з виявленням наступних ознак сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, огляд не проводився у зв`язку з відмовою останньої (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 від його проведення відмовилась, що зафіксовано з використанням технічного засобу відеозапису (а.с. 3); довідкою, якою підтверджується відсутність повторного вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, посвідчення водія отримувала (а.с. 5); відеозаписом подій від 13.04.2021 року (а.с. 6).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідаючи на доводи апеляції, що факт відмови не було зафіксовано працівником поліції у присутності двох свідків апеляційний суд виходить із наступного.

За змістом положень ст. 266 КУпАП передбачена можлива участь свідків, але під час проведення відповідного огляду водія. 

Так, за ч. 2 ст. 266 КУпАП? в редакції, яка вже діяла станом на час скоєння даного правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку,  ОСОБА_1 інкримінується відмова від проходження огляду.

Крім того, як вбачається із відеозаписів, наявних в матеріалах справи, поліцейським було безперервно застосовано технічні засоби відеозапису, а отже присутність двох свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння було зайвим.

Відео матеріал, який було відтворено під час апеляційного перегляду, зафіксував спілкування  ОСОБА_1 із працівниками патрульної поліції внаслідок пропозиції останніх пройти водієві медичний огляд, що відбувалося протягом тривалого періоду, в якій ОСОБА_1 не демонструвала готовності для виконання законних вимог. При цьому називала різні причини відмови.

Наведена поведінка цілком обґрунтована розцінена працівниками патрульної поліції як відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту, що діюча редакція статті 130 КУпАП не містить у собі жодної частини безпідставні та спростовуються Законом України від  16.02.2021 р. № 1231-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху».

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що номер нагрудної камери у протоколі не співпадає із номером камер, на яких зафіксовано подію та приєднано до справи є непереконливими. 

На відеозаписі події чітко зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 із працівником поліції, що мало місце за зазначених у протоколі обставин, і що також не заперечувала остання в суді апеляційної інстанції, а певна невідповідність номерів не спростовують висновок суду, і відноситься до допущення описки.

Крім того, підстави зупинки не мають значення для вирішення питання за наслідком складання відносно ОСОБА_1 протоколу за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, достатньо вмотивованими, відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 травня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                                        М.С. Тютюник