ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року 
м. Черкаси

Справа № 703/2153/16-ц		
Провадження № 22-ц/821/718/21		
Категорія: скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Василенко Л.І., Єльцова В.О.
за участю секретаря: Анкудінова О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року (постановлену в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Опалинської О.П.) за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,- 

в с т а н о в и в :

8 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року позовні вимоги Державної іпотечної установи до нього та поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних втрат було задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 солідарно на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитом в загальній сумі 119121,63 грн.; а також стягнуто з ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 солідарно на користь Державної іпотечної установи заборгованість за кредитом в загальній сумі 119121,63 грн. 
Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Державної іпотечної установи по 595,61 грн. судового збору з кожного. 
ОСОБА_1  у своїй заяві зазначає, що суд, помилково встановивши, що вказане заочне рішення набрало законної сили, 6 грудня 2016 року видав стягувачу виконавчий лист № 703/2153/16-ц про стягнення з відповідачів вказаної суми боргу.
Також ОСОБА_1 зазначив, що про факт видачі судом першої інстанції вказаного виконавчого листа, він дізнався з постанови головного державного виконавця Овдієнка К.А. про відкриття виконавчого провадження від 29 березня 2017 року № 53664728.
Заявник вважає, що вказаний виконавчий лист було видано помилково, оскільки заочне рішення від 20 жовтня 2016 року не набрало законної сили, так як рішення він отримав лише 3 жовтня 2017 року при ознайомленні з матеріалами справи та в межах строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, а саме 13 жовтня 2017 року звернувся до суду із заявою про його перегляд.
Також ОСОБА_1 зазначив, що на день його звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню рішення по справі за його заявою про перегляд заочного рішення - не прийнято, відтак, оскільки заочне рішення суду не набрало законної сили, просив виданий на підставі цього рішення виконавчий лист № 703/2153/16-ц від 6 грудня 2016 року визнати таким, що не підлягає виконанню, як помилково виданий.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції, зокрема, мотивована тим, що оскільки за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року відмовлено, ОСОБА_1 не позбавлений права на апеляційне оскарження даного заочного рішення, а тому подана ним заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є передчасною.
Крім того, за висновками суду першої інстанції, в заяві ОСОБА_1 не наведено інших, передбачених статтею 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В апеляційній скарзі, поданій 16 березня 2021 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та вважаючи висновки суду першої інстанції такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким виконавчий лист № 703/2153/16-ц від 6 грудня 2016 року визнати таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тими ж доводами, що і заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
ОСОБА_1 вказує, що виконавчий лист було видано помилково, оскільки заочне рішення від 20 жовтня 2016 року не набрало законної сили, так як рішення він отримав 3 жовтня 2017 року при ознайомленні з матеріалами справи та в межах строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, а саме 13 жовтня 2017 року, звернувся із заявою про його перегляд.
Також зазначає, що на день його звернення до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, рішення по справі за його заявою про перегляд заочного рішення не прийнято, відтак вважає,що оскільки вказане заочне рішення суду не набрало законної сили, просив виданий на підставі цього рішення виконавчий лист № 703/2153/16-ц від 6 грудня 2016 року визнати таким, що не підлягає виконанню.
Дана обставина, на думку заявника є виключною, оскільки має для нього істотне значення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважає, що вимоги його заяви підлягають до задоволення.
25 травня 2021 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вона повністю погоджуючись з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просила суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року скасувати.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню, а ухвала суду – залишенню без змін, враховуючи наступне.
Відмовляючи  ОСОБА_1 у задоволенні його заяви, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які згідно положень статті 432 ЦПК України, є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
В поданій апеляційній скарзі  ОСОБА_1  посилається на те, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не було взято до уваги положення статті 432 ЦПК України, яка передбачає право суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, за наявності обставини його помилкової видачі, оскільки, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року не набрало законної сили і заявник скористався належним йому правом на звернення до суду із заявою про його перегляд.
Однак, такі посилання ОСОБА_1 є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 20 жовтня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних втрат. ( т.1а.с.86).
На виконання заочного рішення судом було видано виконавчі листи. 
ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд заочного рішення.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних втрат, після чого ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на заочне рішення.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит та інфляційних втрат, була залишене без задоволення, заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 жовтня 2016 року у вказаній справі – залишено без змін.
Згідно із ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.
За змістом цієї норми закону підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання. 
Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").
За правилами ч.ч. 1, 5, 6, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки в ході розгляду заяви не було встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України, за яких виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 375, 381, 382, 383, 384, 432 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2021 року (постановлену в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Опалинської О.П.) за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         Л.І. Василенко
                                                                                       
В.О. Єльцов